СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" серпня 2021 р. Справа № 922/1612/16

Суддя Лакіза В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, м. Харків (вх.№2601 Х/2)

на рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16 (суддя Бринцев О.В., повний текст рішення складено 03.07.2017)

за позовом Приватного підприємства "Ліфт електро-виробництво", м. Харків,

до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м. Харків,

про стягнення 788 598, 33 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року Приватне підприємство "Ліфт електро-виробництво" звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" про стягнення заборгованості за виконані роботи в сумі 509 765, 13 грн, 21 116, 85 грн 3% річних, 257 716, 35 грн інфляційних.

В обґрунтування позову позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повного розрахунку за виконані роботи за договором підряду від 22.04.2014 №449.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" на користь Приватного підприємства "Ліфт електро-виробництво" основний борг за виконані роботи в сумі 509 765, 13 грн, 3% річних у розмірі 292, 49 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 650, 86 грн.

В частині стягнення 3% річних у сумі 208 824,36 грн та інфляційних втрат у розмірі 257 716,35 грн відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно та у повному обсязі виконав прийняті на себе за договором підряду роботи на загальну суму 555 765, 13 грн, однак, відповідач виконані роботи оплатив частково в сумі 46 000, 00 грн.

Суд також встановив, що строк оплати виконаних робіт настав 11.05.2016, отже, нарахування 3% річних та інфляційних може здійснюватись з 12.05.2016. Відтак, за період з 12.05.2016 по 18.05.2016 підлягають нарахуванню 292,49 грн 3% річних; інфляційні за цей період не нараховуються, оскільки період прострочення становить менше одного місяця.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом не було оцінено та взято до уваги заперечення, якими апелянт доводив обставини відступлення позивача від умов договору; апелянт також вважав, що судовий експерт ухилився від проведення судової експертизи, яка була призначена ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2016.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 апеляційну скаргу Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16 залишено без змін.

20.08.2021 особа, яка не є учасником справи, Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16 до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Одночасно з відкриттям апеляційного провадження зупинити дію рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16. Скасувати в повному обсязі рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16 за позовом Приватного підприємства Ліфт електро виробництво до КСП Харківгорліфт про стягнення коштів. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Судові витрати покласти на позивача.

В апеляційній скарзі заявник також просить поновити Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16. Визнати причину пропуску строку поважною.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2021 для розгляду справи №922/1612/16 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Лакіза В.В., суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М.

Враховуючи перебування судді доповідача у справі у відпустці по 25.08.2021 включно, матеріали апеляційної скарги Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (вх. №2601 Х від 20.08.2021) передано судді - доповідачу по справі після її виходу з відпустки, про що апелянта повідомлено листом від 25.08.2021 за вих. №017327.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.08.2021 у зв`язку із знаходженням судді Гези Т.Д. у відпустці, для розгляду справи №922/1612/16 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач і відповідач) та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (органи державної влади, органи місцевого самоврядування та прокурор - стаття 53 цього Кодексу).

Згідно з частинами 1, 3 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень статей 41, 254 ГПК України колегія суддів вважає, що до відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа, на відміну від позивача, відповідача, третьої особи чи прокурора, взагалі не має процесуального статусу учасника справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною 2 статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення у справі №922/1612/16 прийнято Господарським судом Харківської області 29.06.2017, повний текст рішення складено 03.07.2017.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги особою, що не була залучена до участі у справі, в якій, як вважає заявник, судом було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, апелянт зазначає, що рішенням 1 сесія 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 09.12.2020 № 6/20 затверджено структуру виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання та створено Департамент житлово- комунального господарства Харківської міської ради.

Рішенням 1 сесії 8 скликання Харківської міської ради Харківської області «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» від 09.12.2020 р. № 7/20 затверджено Положення про Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради.

Рішенням 1 сесія 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 09.12.2020 № 8/20 закріплено за Департаментами комунальні унітарні підприємства.

Відповідно до п.3.2. Додатку №1 до вказаного Рішення за Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради закріплено Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт».

Отже, за твердженням апелянта, станом на час подання апеляційної скарги саме Департамент житлово- комунального господарства Харківської міської ради є уповноваженим органом щодо управління комунальними підприємствами.

Відповідно до ч.2 ст.65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Скаржник наголошує, що виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, судом стягнуто кошти, які підлягають виділенню з бюджетних асигнувань, водночас, з урахуванням вимог ст.22 Бюджетного кодексу України головним розпорядником бюджетних коштів за напрямками діяльності відповідно до Положення, є Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради. Натомість, як зазначає апелянт, Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт» не було розпорядником бюджетних коштів спеціального фонду місцевого бюджету. У зв`язку з цим, апелянт, посилаючись на норми ст. 27 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 та станом на час винесення оскаржуваного рішення, вважає, що вказівка в договорі/договорах, з яких виник спір, про бюджетне фінансування, повинна була мати беззаперечним наслідком залучення судом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради до участі у справі №922/1612/16 як особи, щодо якої суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

За таких підстав, скаржник вважає про наявність підстав, встановлених статтею 256 ГПК України з можливістю поновлення строку на апеляційне оскарження як виняток з загального правила про строки, посилаючись на той факт, що скарга подається після набрання законної сили новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

З приводу наведених апелянтом доводів суд зазначає наступне.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16 сформульовано правовий висновок про те, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги".

Однак з приписів вищенаведеної процесуальної норми не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, звільняє її саме від безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, саме незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченої частиною 2 статті 261 ГПК України, проте не звільняє від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами ГПК України.

Отже, норми ГПК України підлягають застосуванню до всіх без виключення учасників судового процесу, а окремі норми визначають початок перебігу процесуального строку на оскарження судових рішень саме для осіб які не приймали участі у розгляді справи, а суд вирішив питання про їх права та інтереси, та передбачають можливість поновлення процесуального строку на оскарження судових рішень.

Схожі за змістом правові висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 922/765/15 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 5011-46/18261-2012, від 03.10.2019 у справі № 909/117/17, від 08.10.2019 у справі № 5011-46/18261-2012.

Надаючи оцінку наведеним апелянтом обставин для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд констатує, що вони стосуються лише доводів про те, що суд в оскаржуваному рішенні вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. Натомість, доводів про те, коли саме Департамент дізнався про порушення оскаржуваним рішенням своїх прав та інтересів, скаржник не наводить. В той же час, саме такі обставини є самостійною підставою для вирішення питання щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як зазначає в апеляційній скарзі скаржник, Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради було створено рішенням 1 сесія 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 09.12.2020 № 6/20.

Даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань підтверджується, що датою державної реєстрації Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, яка є юридичною особою та має організаційно-правову форму органу місцевого самоврядування є 11.01.2021.

Отже, з цієї дати, Департамент житлово - комунального господарства Харківської міської ради не був позбавлений права дізнатись про наявність судового рішення від 29.06.2021 у господарській справі №922/1612/16, яким, на його думку було вирішено питання про права, інтереси та (або) обов`язки Департаменту як уповноваженої особи, за якою на підставі п.3.2. Додатку №1 до рішення Харківської міської ради Харківської області від 09.12.2020 №8/20 було закріплено право управління Комунальним спеціалізованим підприємством «Харківгорліфт».

Крім того, судом встановлено, що на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 Господарським судом Харківської області було видано наказ від 06.05.2021 №922/1612/16 про стягнення з Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" на користь Приватного підприємства "Ліфт електро-виробництво" основного боргу за виконані роботи в сумі 509765,13 грн, 3% річних у сумі 292,49 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7650,86 грн.

За цим наказом стягувачем є Приватне підприємство "Ліфт електро-виробництво" (); боржником Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" (); сума стягнення (всього): 517708,48 грн (т.5, а.с.74).

01.06.2021 КСП "Харківгорліфт" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (вх. №12755), в якій просило суд замінити боржника у справі №922/1612/16 та у виконавчому провадженні ВП №66503449 на Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради (т.5, а.с. 109-110).

Як свідчать матеріали справи, заяву про заміну сторони виконавчого провадження КСП "Харківгорліфт" також було надіслано на адресу Департаменту житлово - комунального господарства Харківської міської ради (а.с. 114 т. 5).

Зокрема, вказану заяву з посиланням на приписи статей 52, 334 ГПК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" заявник обґрунтовував тим, що відповідно до пунктів 4.1.7, 4.1.26 Положення про Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради (додаток до рішення 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання" від 09.12.2020 р. №7/20) Департамент організовує або здійснює функції замовника на проведення поточного та капітального ремонтів, технічного оснащення, реконструкції багатоквартирних житлових будинків, житлових будинків ЖК, ЖБК та ОССББ, контролює їх виконання, організовує контроль за своєчасним визначенням будинків, що підлягають ремонту, виготовленню технічної та проектно-кошторисної документації; за умовами пункту 4.5 договору підряду від 22.04.2014 №449 роботи, вартість яких стягнута за рішенням у даній справі, виконувалися за рахунок бюджетного фінансування (за рахунок коштів спеціального фонду місцевого бюджету); Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України.

17.06.2021 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви КСП "Харківгорліфт" про заміну боржника (т.5, а.с. 137-138).

За результатом апеляційного перегляду Східним апеляційним господарським судом було прийнято постанову від 03.08.2021, якою вищевказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. При цьому, як свідчать матеріали справи, апеляційна скарга від 25.06.2021 (а.с. 147 т. 5) на ухвалу суду першої інстанції від 17.06.2021 також направлялась КСП "Харківгорліфт" на адресу Департаменту житлово - комунального господарства Харківської міської ради. Крім того, на адресу Департаменту також було направлено ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги КСП "Харківгорліфт" до розгляду, яка отримана уповноваженою особою Департаменту, про що, зокрема, свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення від 15.07.2021 (а.с. 171 т. 5).

Таким чином, матеріали справи свідчать, що про існування спірних правовідносин в межах господарської справи №922/1612/16, а отже, і про наявність судових рішень у даній справі, в тому числі і судового рішення Господарського суду Харківської області 29.06.2017 на підставі якого було видано наказ від 06.05.2021 №№922/1612/16, заявник був обізнаний принаймні з моменту звернення КСП "Харківгорліфт" до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні - КСП "Харківгорліфт" на Департамент житлово - комунального господарства Харківської міської ради за вказаним наказом, тобто з 01.06.2021.

В той же час, скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не обґрунтовано наявності обставин, що об`єктивно перешкоджали поданню апеляційної скарги у цій справі, а саме упродовж 20-ти днів починаючи з дня, коли скаржник вже дізнався про існування оскаржуваного рішення від 29.06.2017.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 2 та частини 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою про: 1) надання можливості ознайомитися із судовим рішенням у приміщенні суду; 2) надання можливості виготовити копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів; 3) виготовлення копії судового рішення апаратом суду. У заяві особа повинна обґрунтувати, чому вона не змогла ознайомитися із судовим рішенням у Реєстрі, а також чому вона вважає, що судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків.

Водночас, скаржника не зазначає, з яких підстав він не мав можливості ознайомитися з текстом оскаржуваного судового рішення, які знаходяться у вільному доступі в ЄДРСР, будучи обізнаним про наявність спору за участю КСП "Харківгорліфт" у даній справі.

За змістом положень Господарського процесуального кодексу України сторона або особа, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

З огляду на викладене, процесуальним законом не передбачено обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

У рішенні у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ вказав, зокрема, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. ЄСПЛ визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див.,mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принципjudicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

За таких обставин, суд не вбачає існування обставин, які об`єктивно унеможливили звернення скаржника з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017, оскільки можливість такого звернення залежала виключно від волевиявлення самого скаржника та належного використання ним своїх прав, визначених нормами ГПК.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що підстави, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду є не поважними.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог статті 256 Господарського процесуального кодексу України, а саме: з порушенням строку подання апеляційної скарги на рішення суду та за відсутності обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою, Приватним підприємством "Ліфт електро-виробництво" сплачено судовий збір у розмірі 11828,97 грн, тобто 1,5 відсотка ціни позову, що відповідає встановленому приписами п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розміру судового збору.

Судове рішення першої інстанції апелянт просить скасувати в повному обсязі, а тому розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги становить: 11828,97 грн х 150% = 17 743,46 грн.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі, таким чином, заявником апеляційної скарги не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику необхідно надати суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 17 743,46 грн;

- навести інші поважні підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради залишити без руху.

2. Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 17 743,46 грн та наведення інших поважних підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2017 у справі №922/1612/16.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза