19.08.2021Справа № 910/7211/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В. розглянувши заяву представника Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про розподіл судових витрат у справі за позовом Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-ЮГ" та Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО", третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення 1 587 393,17 грн.
Представники сторін у судове засідання не прибули
05.05.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-ЮГ", Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про стягнення 1 587 393,17 грн, та 06.05.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-ЮГ" на користь Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО" суму страхового відшкодування у розмірі 99 000,00 грн та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-ЮГ" матеріальну шкоду у розмірі 1 488 393,17 грн.
Ухвалою суду від 11.05.2021 позовну заяву Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 11.05.2021, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 відкрито провадження у справі №910/7211/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 01.07.2021. Витребувано із Манківського районного суду Черкаської області належним чином завірену копію довідки №3 від 18 травня 2018 року, наданої директором ТОВ "МК-ЮГ"; належним чином завірену копію дорожнього листа вантажного автомобіля №25 від 27 квітня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було передано в управління автомобіль «Man» реєстраційний знак НОМЕР_1 . Залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-ЮГ» на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» матеріальну шкоду у розмірі 1 488 393 (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч триста дев`яносто три) грн. 17 коп. та 22 325 (двадцять дві тисячі триста двадцять п`ять) грн 89 коп. - судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

11.08.2021 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" надійшла заява про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 розгляд заяви про розподіл судових витрат у справі № 910/7211/21 призначено на 19.08.21.

18.08.2021 від представника відповідача Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" надійшло через електронну пошту суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В судове засіданні 19.08.2021 представники сторін не прибули, повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 19.08.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про розподіл судових витрат у справі № 910/7211/21, суд зазначає наступне.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача було визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які представника відповідача Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" очікує понести та за попереднім розрахунком складаються 10 000,00 грн.

В поданій заяві представником відповідача було заявлено суму понесених судових витрат у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

У додатках до заяви про розподіл судових витрат представник відповідача надав детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової допомоги) від 06.08.2021, відповідно до якого вартість наданих послуг з правничої допомоги становить 7000,00 грн.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача надав суду договір № 1-20 КЮО від 20.01.2020 про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (клієнт - Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО") та адвокатом Сокол Діаною Вікторівною (адвокат).

В межах даного договору Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги в судових справах з позовами фізичних, юридичних осіб, органів державної влади, місцевого самоврядування та будь яких інших учасників (суб`єктів) правовідносин до Клієнта; а також за позовами Клієнта, до фізичних, юридичних осіб, органів державної влади, місцевого самоврядування та будь яких інших осіб; а також у досудових справах, пов`язаних із врегулюванням страхових випадків.

Пунктом 2 договору передбачено, що послуги Адвоката за цим договором надаються шляхом надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, сприяння їх відновленню у разі порушення, здійснення представництва та захисту в судах, інших державних органах, перед громадянами та юридичними особами, та в інших формах, передбачених чинним законодавством України.

Для виконання цього договору Клієнт надає Адвокату наступні повноваження: здійснювати заходи досудового врегулювання спору, в т.ч. направляти претензії, адвокатські запити, вимоги від імені Клієнта; представляти інтереси Клієнта в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, адміністративних, правоохоронних органах, установах банку, органах Державної фіскальної служби України, в органах нотаріату, господарчих та інших установах і організаціях усіх форм власності та підпорядкування, в судах загальної юрисдикції будь-якої спеціалізації, в апеляційній та касаційній інстанціях зазначених судів, в Верховному Суді, в Конституційному Суді України, в органах Державної виконавчої служби, у взаємовідносинах з приватними виконавцями, в органах внутрішніх справ, Національної поліції України, прокуратурі, державних та недержавних органах, підприємствах, установах чи організаціях всіх форм власності, з усіма правами, наданими позивачеві, відповідачеві, третій особі, потерпілому, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, представнику та захиснику без будь яких обмежень ( пункт 3 договору).

У відповідності до п. 8 договору, гонорар Адвоката за цим договором визначається у додаткових угодах до договору. Окрім гонорару, Клієнт на вимогу Адвоката зобов`язується оплачувати Адвокату обгрунтовані фактичні видатки, пов`язані із виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо).

Пунктом 9 договору, останній діє з моменту його підписання Сторонами і припиняється його належним виконанням. Дія договору може бути достроково припинена: за згодою сторін; на письмову вимогу клієнта в односторонньому порядку в будь який час і з будь яких причин (або без їх пояснення), на вимогу адвоката за умови письмового повідомлення про де Клієнта (в тому числі шляхом направлення адвокатом електронного листа на електронну пошту Клієнта, вказану в цьому Договору) не пізніше ніж за 1 (один) календарний день, та з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами.

Відповідно до Додаткової угоди від 04.01.2021 сторони передбачили, що розмір гонорару за цим Договором по кожній судовій справі згідно детального розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатом для надання правничої допомоги, який складається та підписується Адвокатом. В детальному розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатом для надання правничої допомоги вказується обсяг наданої Адвокатом юридичної допомоги та її вартість. Детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатом для надання правничої допомоги погоджується Клієнтом після фактичного надання вказаних послуг.

Так, у Детальному розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової допомоги), адвокатом були надані наступні послуги:

Ознайомлення та правовий аналіз позовної заяви та документів (доказів) доданих до неї - 3 год, вартість 2100 грн;

Опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем; формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії захисту Клієнта; аналіз судової практики Верховного Суду - 2 год, вартість 1400 грн;

Підготовка, написання, копіювання та надсилання іншим учасникам справи та суду відзиву від 25.06.2021 року №8513 на позовну заяву -5 год, вартысть 3500 грн.

Крім того, у матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги на ім`я Сокол Діани Вікторівни (серія КС № 808659 від 25.06.2021) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС№ 8569/10.

Тобто, відповідач заявив до відшкодування судові витрати, пов`язані з правничою допомогою, на загальну суму 7000,00 грн.

Вивчивши надані відповідачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, суд доходить висновку про те, що відповідачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 7 000,00 грн., які є документально підтвердженими, співмірними із складністю справи та наданими послугами.

Одночасно, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

За приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Таким чином оскільки витрати відповідача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, а виходячи із того, що за положеннями ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суд може, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, а таке клопотання відсутнє, враховуючи, що судом було відмовлено у заявлених позовних вимогах до Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО", витрати відповідача на правничу допомогу мають бути йому відшкодовані за рахунок позивача.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про розподіл судових витрат - задовольнити.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/7211/21 за позовом Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-ЮГ" та Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО", третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення 1 587 393,17 грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, код 16285602) на користь Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, код 31650052) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ

Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 26.08.2021.

Суддя В.О.Демидов