УХВАЛА

м. Київ

17.08.2021Справа № 910/18355/16

За позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

до Державної міграційної служби (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9)

державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ляшкевича Михайла Васильовича (04050, м. Київ, вул. Студентська, 7)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача

про скасування реєстраційних дій

В межах справи № 910/18355/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (ідентифікаційний код 05796251)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18355/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2016.

16.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про скасування реєстраційних дій.

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики".

23.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про виправлення позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.07.2021 заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.07.2021 позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про скасування реєстраційних дій залишено без руху.

06.08.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви.

17.08.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.08.2021 прийнято позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до Державної міграційної служби, державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ляшкевича Михайла Васильовича про скасування реєстраційних дій до розгляду в межах справи № 910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", залучити Державну науково-виробничої корпорацію "Київський інститут автоматики" до участі у справі № 910/18355/16 (910/9809/21) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 27.09.2021.

Крім того, 16.08.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про скасування реєстраційних дій в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати запис про право власності від 19.05.2021 № 42115291 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 000, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 22;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 25.05.2021 № 58322974 державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ляшкевича Михайла Васильовича;

- накласти арешт з забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 20 та м. Київ, вул. Нагірна, 22.

За переконанням позивача, вжиття заходів до забезпечення позову зумовлене наявністю об`єктивної загрози втрати майна, що входить до предмету спору, зокрема майна, яке належало Державній науково-виробничій корпорації "Київський інститут автоматики", що в подальшому призведе до неможливості повернення вказаного майна до ліквідаційної маси, у випадку задоволення позову.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до суду з заявою в якій просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 20 та м. Київ, вул. Нагірна, 22.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі № 918/702/18 від 03.04.2019 та у справі № 914/1257/18 від 17.04.2019.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС не наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини та наведені норми, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

За таких обставин, керуючись ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна та кредиторам боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяП.П. Чеберяк