РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2021Справа № 910/8242/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

про стягнення 4605 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Від МТСБУ надійшли відомості стосовно умов укладеного Відповідачем договору обов`язкового страхування.

Відповідач подав відзив, у якому укладення договору добровільного страхування та настання ДТП не заперечував, але вимоги позову відхилив, оскільки Позивач (або його страхувальник) не зверталися до Відповідача протягом річного строку з часу скоєння ДТП з заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивач у встановлений строк відповіді на відзив не подав. Також відповідь на відзив не надійшла від Позивача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 по вул. Білоруській, у м. Києві, була скоєна ДТП за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Renault Duster», д.р.н. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «Hyundai 130», д.р.н. НОМЕР_2 .

Згідно з даними викладеними учасниками ДТП у повідомленні про ДТП (Європротокол) від 25.01.2019 автомобіль «Hyundai 130», д.р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження (бампер ззаду), водій автомобіля «Renault Duster», д.р.н. НОМЕР_1 визнав свою вину у скоєному ДТП.

Так, унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Hyundai 130», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який був під керуванням ОСОБА_2 , на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є страхувальник ( ОСОБА_2 ). Докази, що Договір не був діючим на час ДТП, у справі відсутні.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування та враховуючи, зокрема, рахунок-фактуру №21 від 11.03.2019 ФОП Стешко О.Л. (4605 грн.), Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 4605 грн. вигодонабувачу за Договором.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_3 , автомобіля «Renault Duster», д.р.н. НОМЕР_1 , під час експлуатації останнього, який визнав свою вину у вчиненні ДТП про що відображено у Європротоколі.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , як особи, яка експлуатувала автомобіль ««Renault Duster», д.р.н. НОМЕР_1 , на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АК/009154711 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності по майну - 100000 грн., франшиза - 0 грн.).

Отже, на Відповідача вказаним полісом покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_3 , автомобіля «Renault Duster», д.р.н. НОМЕР_1 , на час ДТП.

Заяву Позивача від 18.03.2020 №462 про виплату страхового відшкодування, як у порядку відшкодування шкоди, направлену засобами поштового зв`язку, Відповідачем було отримано 23.03.2020, що ним не заперечується.

Позивач стверджує, що Відповідач у встановлений строк не прийняв рішення про виплату коштів, у зв`язку з чим Позивач звернуся до суду з даним позовом про стягнення у примусовому поряду.

Відповідач вимоги позову відхиляє, оскільки Позивач не звертався до Відповідача протягом річного строку з часу скоєння ДТП з заявою про виплату страхового відшкодування, а надіслана ним заява від 18.03.2020 була заявлена із пропуском річного строку, та листом від 01.04.2020 №429/ц-20 Відповідач відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування на цій підставі.

Позивач перед судом даного рішення не заперечив, не оспорив та не спростував.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Тоді як статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Системний аналіз положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов`язкового страхування страховик приймає на себе зобов`язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Виплата страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (порядок, умови, розмір, тощо) регулюється положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

Отже, відносини щодо виплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування (полісом) між страховиком (позивачем), який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування та у зв`язку з цим набув прав кредитора за договором обов`язкового страхування (відбулась заміна кредитора у зобов`язанні), та страховиком за договором обов`язкового страхування (відповідачем) так само регулюються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

Заміна кредитора у зобов`язанні жодним чином не може впливати на зміст зобов`язання - права і обов`язки сторін, які виникають у правовідносинах з виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в тому числі на порядок та умови здійснення страховиком цивільно-правової відповідальності страхового відшкодування.

При цьому, суд зазначає, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (відповідно до ст. 514 ЦК України).

Тобто, Позивач отримав право вимагати від Відповідача виплати страхового відшкодування за полісом №АК/009154711 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах, в порядку та у спосіб, що передбачені положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В силу п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, враховуючи викладене, для отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування потерпілий повинен подати страховику за договором обов`язкового страхування заяву на виплату страхового відшкодування у порядку, передбаченому п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, враховуючи положення ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про його виплату не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою та підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.».

Як вбачається з положень п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Судом встановлено, що ДТП, внаслідок якого було пошкоджено Застрахований автомобіль, сталася 25.01.2019.

Тож, Позивач, як новий кредитор, з метою реалізації свого права на отримання страхового відшкодування за полісом № АК/009154711 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повинен був у строк до 25.01.2020 включно подати страховику за вказаним полісом, Відповідачу, заяву на виплату страхового відшкодування.

Натомість, Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (сума вимоги 4605 грн.) вих. № 462 від 18.03.2020, тобто поза межами однорічного строку. Листом №429/ц-20 від 01.04.2020 Відповідач відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з порушенням строку подання заяви на виплату страхового відшкодування в терміни передбачені законодавством.

Доказів подання Позивачем заяви на виплату страхового відшкодування за вказаними вище ДТП та полісом протягом одного року з моменту ДТП, під час розгляду справи суду надано не було, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що Відповідачем було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що суд дійшов висновку в законності реалізації Відповідачем свого права на односторонню відмову від виплати страхового відшкодування за полісом № АК/009154711 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.