ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.2021 Справа № 904/1907/15

Розглянувши заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.

у справі

за заявою Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича, м. Дніпро

до боржника Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича, АДРЕСА_1

про визнання банкрутом

Суддя Камша Н.М.

при секретарі судового засідання: Сулима Д.В.

Представники:

від керуючого реалізацією: не з`явився

від ПП "Комін Фінанс": не з`явився

від ОСОБА_1 : Палкін А.Ю.

від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковської Н.М.: не з`явився

від ОСОБА_2 : Єпрем`ян Л.В.

від ОСОБА_3 : не з`явився

від боржника: ОСОБА_4 - представник Стасик О.В.

від боржника: Стасик О.В.

ВСТАНОВИВ:

Справа про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича, м. Дніпро перебуває на стадії ліквідації, з 05.08.2021 повноваження керуючого реалізацією майна банкрута виконує арбітражний керуючий Баштаненко А.О., свідоцтво №1992 від 13.01.2021.

15.08.19р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява №15/08/2019-08 від б/д ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р., в якій ПП "Білоножко" просить:

1. визнати недійсним договір про поділ майна подружжя, серія та номер 3144, виданий 05.12.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., укладений між Стасиком Олександром Васильовичем та ОСОБА_1 щодо 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

2. Стягнути із ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , та передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Юдицькому Олександру Вікторовичу майна банкрута, а саме: 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке вона отримала від Стасика Олександра Васильовича за спірним правочином;

3. Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно №7958761 про реєстрацію права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 , внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17755945 від 05.12.2014 13:47:52, приватний нотаріус Мошковська Наталія Миколаївна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область;

4. судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

19.08.19р. господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою:

- залучено до участі у справі про банкрутство для розгляду заяви - ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М.;

- призначено судове засідання на 09.09.2019р.;

- зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.

Судове засідання, що призначене на 09.09.19р., не відбулось, у зв`язку з зупиненням провадження у справі про банкрутство суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича, м. Дніпро та перебування вказаної справи в апеляційній інстанції.

27.11.19р. до господарського суду Дніпропетровської області повернулась вказана вище справа, у зв`язку з чим, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.19р. поновлено провадження по даній справі.

Під час перебування справи в апеляційній інстанції, до господарського суду Дніпропетровської області надходили:

- 06.09.19р. надійшов відзив №02-01/15010/904-1907 від 29.08.19р. з додатками від ліквідатора Юдицького О.В. на заяву ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р., в якому ліквідатор просить задовольнити позовні вимоги ПП "Білоножко" у повному обсязі;

- 10.09.19р. надійшов відзив ФОП Стасика О.В. з додатками, в якому останній просить відмовити у задоволенні заяви ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р. у повному обсязі;

- 24.09.19р. надійшла відповідь №17/09/2019-15 від 17.09.19р. ПП "КОМІН ФІНАНС" на відзив Стасика О.В. на заяву про визнання недійсним Договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р., в якому ПП "КОМІН ФІНАНС" просить задовольнити в повному обсязі заявлені вимоги ПП "Білоножко".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.19р. призначено судове засідання на 20.12.19р. на 15:30 год. та зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.

17.12.19р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява №б/н від 13.12.19р. з додатками від ПП "Комін - Фінанс" про доповнення підстав для визнання правочину недійсним.

Судове засідання, що призначене на 20.12.19р. на 15:30 год., не відбулось, у зв`язку з надходженням до господарського суду Дніпропетровської області заяви №б/н від 19.12.19р. кредитора по даній справа ОСОБА_6 про відвід судді Камші Н.М. від розгляду справи №904/1907/15 та передачею вказаної справи для автоматизованого розподілу для розгляду заяви кредитора ОСОБА_6 про відвід судді Камші Н.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.19р. (суддя Суховаров А.В.) відмовлено у задоволенні заяви кредитора ОСОБА_6 про відвід судді Камші Н.М. від розгляду справи №904/1907/15 та 24.12.19р. передано справу для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.19 призначено судове засідання на 24.01.2020 на 15:30 год. та зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.

20.01.2020 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява №б/н від 17.01.2020 ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, що призначене на 24.01.2020 на 15:30 год., на іншу дату.

В судовому засіданні 24.01.2020 ліквідатор повідомив, що на підставі договорів дарування від 07.10.2019, реєстраційний номер 708 та реєстраційний номер 711, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 подарували належні їм частки у розмірі 233/1000 та 234/1000 у нежитловій будівлі Е-3 по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

В подальшому 27.11.2019, на підставі постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, серія та номер ВП №60709412 виданий 25.11.2019, Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 25.11.2019, видавник: приватний виконавець Бурхан - Крутоус Л.А. , дане нерухоме майно у розмірі 233/1000 та 234/1000 у нежитловій будівлі Е-3 по АДРЕСА_2 передано громадянину ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №196939768 від 20.01.2020.

24.01.2020 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою:

- відкладено судове засідання на 21.02.2020 на 10:00 год.;

- залучено до участі у справі про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика О.В. - гр. ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та гр. ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

- зобов`язано ПП "Білоножко" направити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 копії заяви про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.;

- зобов`язано ОСОБА_1 подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області копію договору про відчуження спірного майна;

- зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подати дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області відзиви на заяву ПП "Білоножко";

- повторно зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Білоножко" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.

Іншою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2020 задоволено заяву представника ПП "Білоножко" про зміну назви та місцезнаходження, змінено в реєстрі вимог кредиторів та в подальшому при здійсненні провадження у справі назву кредитора з Приватного підприємства "Білоножко" на Приватне підприємство "Комін Фінанс", що знаходиться за адресою: 18008, м. Черкаси, вул. Смілянська/Вернигори, буд. 99/12, кв. 69.

05.02.2020 до господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ПП "Комін Фінанс" про долучення до матеріалів справи доказів направлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 копії заяви про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р. з додатками.

21.02.2020 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою:

- відкладено судове засідання на 27.03.2020 на 10:00 год.;

- повторно зобов`язано ОСОБА_1 подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області копію договору про відчуження спірного майна;

- повторно зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подати дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області відзиви на заяву ПП "Комін Фінанс";

- повторно зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.;

- зобов`язано кредиторів - Компанію з обмеженою відповідальністю "АКС КЕПІТАЛ ЛТД" та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області письмові пояснення щодо їх правової позиції по даній заяві.

Судове засідання, що призначене на 27.03.2020 на 10:00 год., не відбулось, у зв`язку з перебуванням справи в апеляційній та касаційній інстанціях.

09.07.2021 до господарського суду Дніпропетровської області повернулась вказана вище справа.

15.07.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив №01-20/31 від 14.07.2021 керуючого реалізацією Підлужного В.М. на заяву ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому керуючий реалізацією просив відмовити у задоволенні заяви ПП "БІЛОНОЖКО" про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя від 05.12.2014 у повному обсязі.

16.07.2021 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою:

- призначено судове засідання на 05.08.2021 на 11:30 год.;

- повторно зобов`язано ОСОБА_1 подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області копію договору про відчуження спірного майна;

- повторно зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подати дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області відзиви на заяву ПП "Комін Фінанс";

- повторно зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.;

- зобов`язано кредиторів - Компанію з обмеженою відповідальністю "АКС КЕПІТАЛ ЛТД" та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області письмові пояснення щодо їх правової позиції по даній заяві.

02.08.2021 до господарського суду Дніпропетровської області електронною поштою надійшла заява №30/07/2021-01 від 30.07.2021 ПП "Комін Фінанс" про зміну (доповнення) підстав заяви про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому кредитор просить:

1. визнати недійсним договір про поділ майна подружжя, серія та номер 3144, виданий 05.12.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., укладений між Стасиком Олександром Васильовичем та ОСОБА_1 щодо 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

2. Стягнути із ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , та передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Юдицькому Олександру Вікторовичу майна банкрута, а саме: 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке вона отримала від Стасика Олександра Васильовича за спірним правочином;

3. Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно №7958761 про реєстрацію права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 , внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17755945 від 05.12.2014 13:47:52, приватний нотаріус Мошковська Наталія Миколаївна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область;

4. судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

05.08.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшли:

- відзив №б/н від 05.08.2021 представника ОСОБА_2 на заяву про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому заявник просить відмовити у вказаній заяві в повному обсязі та розподілити судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України;

- відзив №б/н від 05.08.2021 представника ФОП Смолова О.В. на заяву про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому заявник просить відмовити у вказаній заяві в повному обсязі та розподілити судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України.

05.08.2021 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою:

- відкладено судове засідання на 25.08.2021 на 12:00 год.;

- втретє зобов`язано ОСОБА_1 подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області копію договору про відчуження спірного майна;

- втретє зобов`язано ОСОБА_3 подати дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області відзиви на заяву ПП "Комін Фінанс";

- втретє зобов`язано ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мошковську Н.М. подати до господарського суду Дніпропетровської області до дати судового засідання відзиви на заяву №15/08/2019-08 від б/д ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.14р.;

- повторно зобов`язано кредиторів - Компанію з обмеженою відповідальністю "АКС КЕПІТАЛ ЛТД" та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подати до дати судового засідання до господарського суду Дніпропетровської області письмові пояснення щодо їх правової позиції по даній заяві.

18.08.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшли:

- відзив №б/н від 17.08.2021 з додатками від представника ОСОБА_1 на заяву ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому заявник просить відмовити у задоволенні заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014;

- письмові пояснення №б/н від 17.08.2021 Компанії "АКС КЕПІТАЛ ЛТД" щодо заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому кредитор просить відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014;

- відзив №б/н від 16.08.2021 з додатками від банкрута Стасика О.В. на заяву ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому банкрут просить відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014 та розподілити судові витрати у справі відповідно до ст. 129 ГПК України.

19.08.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив №02-01/03 від 19.09.2021 керуючого реалізацією Баштаненка А.О. на заяву ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, в якому керуючий реалізацією зазначив про відсутність підстав для задоволення заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014.

25.08.2021 до господарського суду Дніпропетровської області електронною поштою надійшла заява №б/н від 21.08.2021 ПП "Комін Фінанс" про проведення судового засідання, що призначене на 25.08.2021 на 12:00 год., без участі представника ПП "КОМІН ФІНАНС".

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення банкрута та його представника, представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , господарський суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, серія та номер 3144, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., укладеного між Стасиком Олександром Васильовичем та ОСОБА_1 щодо 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , з огляду на наступне.

Кредитор - Приватне підприємство "КОМІН ФІНАНС", м. Черкаси просив визнати недійсним договір від 05.12.2014 (з урахуванням заяви про зміну (доповнення) підстав заяви), посилаючись на те, що спірний договір, на його думку, не відповідає вимогам цивільного законодавства, засадам добросовісності та розумності, тому на підставі ч. 1 ст. 20 та ч. 10 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013) має бути визнаний судом недійсним.

Зокрема, заявник вважає, що спірний договір спрямований на безоплатну передачу (дарування) майна відповідачу-2- ОСОБА_1 , з метою ухилення від виконання зобов`язань банкрута перед кредиторами.

ПП "КОМІН ФІНАНС" зазначав у заяві, що на момент укладення оспорюваного правочину Стасик О.В. мав прострочену заборгованість перед бюджетом, що підтверджується актом документальної планової невиїзної перевірки боржника від 13.03.2015, згідно з яким останньому донараховано податки з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013 рік у сумі 36 060, 40 грн., банкрутом занижено суму єдиного внеску на зальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013 рік у сумі 76 687, 52 грн., а також наявна заборгованість перед ОСОБА_6 у розмірі 811 738,00 грн.

Внаслідок укладення оспорюваного правочину, за ствердженням кредитора, боржник позбавив кредиторів можливості реалізувати своє право на звернення стягнення на майно, що знаходилось у спільній сумісній власності подружжя.

Заявник вважає, що дії відповідачів - Стасика О.В. та ОСОБА_1 вчинені ними при наявності заборгованості Стасика О.В. перед кредиторами та бюджетом, всупереч засадам добросовісності.

Як вбачається зі змісту заяви №30/07/2021-01 від 30.07.2021 ПП "Комін Фінанс" про зміну (доповнення) підстав заяви про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014 (вх. від 02.08.2021) вимоги заявника обгрунтовано також посиланням на ст.ст. 3, 13, 203, 215 ЦК України, якими врегульовано засади здійснення цивільних прав, недопустимість зловживання правами та загальні підстави недійсності правочинів.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік зазначених вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

З урахуванням викладеного недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

Згідно статті 69 СК України право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Так, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою, зокрема, уклавши договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності. Якщо об`єктом поділу є нерухоме майно, тоді такий договір укладається у письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню (частина друга статті 69 СК України).

Суд зазначає, що поділ спільного майна подружжя означає припинення права спільної сумісної власності подружжя на це майно і виникнення на її основі приватної (роздільної) власності або спільної часткової власності подружжя. Поділ спільного майна може здійснюватися в добровільному порядку за рішенням самого подружжя або в судовому порядку за наявності між ними спору.

Добровільний поділ майна подружжя передбачає наявність взаємної волі подружжя на припинення режиму спільної сумісної власності щодо належного їм майна.

СК України закріплено як право спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте подружжям під час шлюбу (стаття 60 СК України), так і право поділу цього майна (стаття 70), а також право подружжя на укладання між собою договорів щодо поділу цього майна (стаття 9, частина перша статті 65, частина друга статті 69 СК України).

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд, проаналізувавши наведені положення законодавства, вважає, що, майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, може бути поділено між ними як у рівних, так і в інших частках за взаємною домовленістю.

Предметом договору про поділ спільного майна подружжя може бути як все майно (майнові права), що були набуті подружжям за час шлюбу, так і його частина. При цьому майно (майнові права), які не увійшли до предмета договору, залишаються в спільній сумісній власності подружжя. Договір про поділ майна подружжя може бути укладений з умовою виплати грошової компенсації або без неї.

Тому як подружжя, так і колишнє подружжя, має право на власний розсуд здійснити поділ спільного майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, при цьому самостійно визначивши його обсяг та частку кожного з них у цьому майні. При цьому, ані ЦК України, ані СК України, не встановлює обмежень у визначенні розміру часток кожного з подружжя (колишнього подружжя) на власний розсуд, а отже не є порушенням закону визначення колишнім подружжям частки у розмірі 100 % у відповідному нерухомому майні будь-кого з них.

Суд в даному випадку бере до уваги висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/2813/18.

Заявник, посилаючись на ч. 10 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013), у якості підстави для визнання недійсним Договору про поділ майна подружжя, серія та номер 3144 виданий 05.12.2014 року вказує, що правочин вчинено із заінтересованою особою.

Спірний договір укладено 05.12.2014, правовідносини банкрутства у той час регулювались нормами "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013).

Частиною першою ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Статтею 5 Цивільного кодексу України "Дія актів цивільного законодавства у часі" визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце (висновок Верховного Суду України у постанові від 02.12.2015 у справі №3-1085гс15).

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.11.2020 по справі №911/956/17, від 02.12.2020 по справі №910/6179/17, від 02.02.2021 по справі №910/12809/16, від 02.06.2021 по справі №904/7905/16.

Частиною десятою ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013) передбачалось, що правочини (договори) фізичної особи - підприємця, пов`язані з відчуженням або передачею іншим способом майна громадянина - підприємця заінтересованим особам протягом року до відкриття провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані господарським судом недійсними за заявою кредиторів.

Таким чином, для визнання недійсною угоди боржника в порядку, визначеному вищеозначеною статтею, необхідно встановити, чи є спірна угода такою, що пов`язана з відчуженням або передачею іншим способом майна громадянина - підприємця заінтересованим особам та чи укладена ця угода протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на дату порушення провадження у даній справі про банкрутство - 31.03.2015р., момент (дату) укладення спірного правочину - 05.12.2014, - спірні правовідносини врегульовано ч.10 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Матеріалами справи підтверджено, що Договір про поділ майна подружжя від 05.12.2014 року, серія та номер 3144, посвідчений 05.12.2014 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М., укладено саме між колишнім подружжям Стасик О.В. та ОСОБА_1 .

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів Стасик О. В. та ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 25.09.1982. 30.07.2013 року шлюб між Стасик О. В. та ОСОБА_1 було розірвано.

28.04.2007 року Стасик О. В. придбав у власність 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3, загальною площею 414, 7 кв. м., на підставі договору купівлі - продажу, ВЕО №818354, реєстр № 4479, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І. А. 28.04.2007. Вказане майно придбано у період шлюбу та було об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

За умовами Договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014 року, сторони визначили режим нерухомого майна, а саме: 233/1000 частки нежитлової будівлі, літ. Е-3, загальною площею 414, 7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що була об`єктом спільної сумісної власності подружжя та відповідно підлягало поділу або за згодою сторін (якщо між подружжям відсутній спір), або за рішенням суду (якщо між подружжям існує спір щодо поділу майна).

Надаючи оцінку обставинам даної справи у сукупності, суд не знаходить підстав для кваліфікації спірного правочину як такого, що укладений із заінтересованою особою, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013), яка діяла на момент укладення Договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014 року, заінтересованою особою стосовно боржника - юридичної особи, є створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Суд зазначає, що зміст даної норми є повністю тотожнім визначенню «заінтересована особа», що міститься в статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в зазначеному переліку заінтересованих осіб відсутня така категорія як «колишнє подружжя», що унеможливлює кваліфікацію спірного Договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014 року як такого, що вчинений із заінтересованою особою, а тому безпідставними є доводи заявника в цій частині, який помилково отожнює категорії «подружжя» та «колишнє подружжя». Зазначеним також спростовується наведене заявником недотримання сторонами принципу добросовісності, оскільки колишнє подружжя має право на позасудовий порядок врегулювання питань щодо визначення подальшого правового режиму майна, що є спільною сумісною власністю.

Суд зазначає, що при вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У розумінні наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Суд враховує при цьому, що аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 815/6945/16 (провадження № 11-439апп18), а також в постановах Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 911/441/18, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 19.06.2018 у справі № 922/2723/17, від 04.09.2018 у справі № 924/512/17, від 28.05.2019 у справі № 910/8236/17.

В контексті застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013), на яку посилається заявник, суд звертає увагу на таке.

За змістом частини першої ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Зазначена норма надавала право на звернення з відповідною заявою про визнання недійсним правочинів боржника, вчинених протягом «підозрілого» періоду, виключно конкурсним кредиторам та арбітражному керуючому.

Враховуючи діючий на момент відкриття провадження у даній справі порядок визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, який не передбачав наявність такої стадії як розпорядження майном (спрощена процедура, за змістом якої фізична особа - підприємець після відкриття провадження у справі про банкрутство одразу визнавався банкрутом), а також сукупний аналіз норм ч. 1 ст. 20 та ч.10 ст. 90, ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла з 19.01.2013), суд приходить до висновку, що з заявою про визнання недійсним правочину в порядку ч. 10. ст. 90 вказаного Закону, має право звернутись виключно конкурсний кредитор.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що заявник ПП "Комін Фінанс" є поточним кредитором в даній справі, що обумовлює відсутність права такого кредитора на звернення із вказаною заявою та є окремою підставою для відмови в її задоволенні.

Зміст заяви №30/07/2021-01 від 30.07.2021 ПП "Комін Фінанс" про зміну (доповнення) підстав заяви про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014 (вх. від 02.08.2021) вказує на те, що ПП "Комін Фінанс" обгрунтовує недійсність спірного договору від 05.12.14 порушенням прав інших кредиторів у даній справі, які з заявами про визнання недійсними даного договору не звертались, що свідчить про недоведення заявником порушення його прав та охоронюваних законом інтересів оспорюваним правочином та наявність статусу «заінтересованої особи» в розумінні статті 215 ЦК України.

Суд зазначає, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно на особу, яка стверджує, що оспорюваний правочин є недійсним, покладається тягар доказування обставин, з якими пов`язується недійсність такого правочину.

Суд констатує, що заявником ПП "Комін Фінанс" не наведено обставин, які спростовують презумпцію правомірності правочину, обставин, з якими закон пов`язує недійсність договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, наявність права на звернення з заявою про визнання правочину недійсним та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відповідних обставин.

З урахуванням вищевикладеного, в задоволенні заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, серія та номер 3144, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., укладеного між Стасиком Олександром Васильовичем та ОСОБА_1 щодо 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235 ГПК України, ст.ст. 1, 20, 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 1, 42, 113 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ПП "Комін Фінанс" про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя від 05.12.2014, серія та номер 3144, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., укладеного між Стасиком Олександром Васильовичем та ОСОБА_1 щодо 233/1000 частки об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. Е-3 загальною площею 414,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з 25.08.2021 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області, у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 30.08.2021.

Суддя Н.М. Камша