ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1341/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В. А.

розглянувши справу №916/1341/21

За позовом Малого підприємства Універсал -ЛТД товариства з обмеженою відповідальністю (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 102, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона (65082, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 3, )

про стягнення 70 150,65грн.

Представники сторін:

від позивача - Клименко А.А., ордер № 268714, дата видачі : 23.04.21;

від відповідача - не з`явився,

Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона про стягнення 70 150,65грн.

Ухвалою від 21.05.2021р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Малого підприємства Універсал -ЛТД товариства з обмеженою відповідальністю було залишено без руху.

07.06.2021р. до господарського суду надійшла заява (вх. №15263/21) від Малого підприємства Універсал -ЛТД товариства з обмеженою відповідальністю про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.06.2021р. провадження по справі №916/1341/21 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

14.07.2021р. за вх. №18892/21 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення на позов, які за своєю правовою природою є фактично відзивом на позовну заяву, згідно якоих відповідач позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими безпідставними, в зв`язку з чим в задоволені позову просить суд в задавлені позову відмовити.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спостереження-Охорона» та Малим підприємством «Універсал-ЛТД» Товариством з обмеженою відповідальністю було укладено Договір №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець здійснює спостереження за сигналіза цією, за допомогою ПЦС, встановленої на об`єкті Замовника, перерахованих в Дислокації (додаток І до Договору), а також здійснює обслуговування сигналізації на зазначеному об`єкті. Періодом спостереження вважається час з моменту прийому сигналізації, що встановлена на об`єкті, під спостереження Виконавця до її зняття з під спостереження Замовником у відповіднос ті з Інструкцією щодо користування сигналізацією, затвердженою сторонами (додаток 2 до Договору). Договір вступає в дію з 01 вересня 2014 р. та діє до 01 вересня 2015 р. (п.1.3 договору).

Договір укладається строком на один рік і набуває чинності на наступний день після його підписання. Якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін не вимагатиме його припинення або переукладання на нових умовах, то Договір залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк (п.9.1 договору).

Позивач вказує, що відповідно до п. 9.1. Договору, Договір був неодноразово пролонгований.

У відповідності до п. 4.1.2. Договору Виконавець зобов`язаний: У разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об`єкті, що знаходиться під спостереженням: передати сигнал «Тривога» групі затримання НГЗ; забезпечити прибуття групи реагування на протязі 5 хвилин, забезпечити повідомлення Замовника або його уповноважену особу не більш чим за одну годину після спрацювання сигналізації.

Як вказує позивач 01.05.2020 р. було здійснене несанкціоноване проникнення на об`єкт МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, з метою вчинення крадіжки матеріальних цінностей і коштів МП «Універсал-ЛТД» ТОВ.

Так, як зазначає позивач, невстановлена особа, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження решітки та пластикового вікна будівлі, проникла в приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 102. Згадана особа, зламала сейф, викрала з нього гроші, пошкодила пластикові двері в кабінетах. З записів камер відеоспостереження вбачається, що зловмисник проник до приміщення офісу 01.05.2020 року о 00 год.34 хв. та знаходився там декілька годин, за цей час наряд групи затримання охоронного підприємства ТОВ «Спостереження-Охорона» який залучається для реагування на сигнал «Тривога» с пульта централізованого спостереження (надалі - «НГЗ») не виїжджав на об`єкт. Діями зловмисників нанесено матеріальну шкоду МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, викрадено суму грошей, мобільні телефони, ноутбук директора. А також був нанесений значний матеріальний збиток злочинними діями зловмисника, а саме пошкоджена металева решітка; пластикове вікно; пластикові двері до кабінетів, які розташовані в приміщенні офісу; дверні замки. Вартість ремонту та заміни пошкодженого майна становить 70 150,65 грн. Винна особа (особи) досі не встановлена. В 11.00 годині ранку 01.05.2020 року, Представник МП «Універсал-ЛТД» ТОВ прибув на об`єкт і вияв факт несанкціонованого проникнення до приміщення і крадіжки майна, після цього представник МП «Універсал-ЛТД» ТОВ подзвонив на лінію « 102» і викликав поліцію. Також представник МП «Універсал-ЛТД» ТОВ подзвонив на пульт централізованого спостереження ТОВ «Спостереження-Охорона», сповістив оператора ПЦС про те, що вночі було здійснено проникнення на об`єкт сторонньою особою і викраденні матеріальні цінності МП «Універсал-ЛТД» ТОВ. Після розмови з оператором ПЦС, через деякий час на об`єкт прибув представник ТОВ «Спостереження-Охорона», представився Богданом. Він поспілкувався з поліцейським, але не надав жодних пояснень представнику МП «Універсал-ЛТД» ТОВ щодо не виконання зобов`язань по Договору ТОВ «Спостереження-Охорона».

Відповідно до п.5.2.4. Договору, Виконавець, має право приймати участь у роботі комісії по обстеженню об`єкта для встановлення розмірів майнових збитків, спричинених через неналежне виконання Виконавцем, зобов`язань за Договором. Натомість як зазначає позивач ТОВ «Спостереження-Охорона», почав ігнорувати дзвінки представників МП «Універсал-ЛТД» ТОВ і спроби організувати переговори, про врегулюванню суперечок між ними.

Як зазначає позивач, для отримання хоч будь-яких пояснень на адресу ТОВ «Спостереження-Охорона» було направлено Лист (Вих: №18-20 від 18.05.20 року) з вимогою надати факти підтвердження надходження ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об`єкті, що знаходиться під спостереженням, а також пояснення щодо не прибуття групи затримання НГЗ та не повідомлення МП «Універсал-ЛТД» ТОВ або його уповноважену особу щодо спрацювання сигналізації. Відповідний Лист було отримано ТОВ «Спостереження-Охорона» 04.06.2020 року, про що є відмітка на повідомлені, а також цей же Лист було продубльовано на електрону пошту ТОВ «Спостереження-Охорона» та надано особисто в руки кур`єра 03.06.2020 року під особистий підпис.

Відповідно до п.8.1. Договору, у разі виникнення суперечок або розбіжностей по Договору, сторони зобов`язані прийняти усі засоби по вирішенню їх шляхом переговорів.

Позивач вказує, що ТОВ «Спостереження-Охорона», після вищезазначеного інциденту щодо несанкціонованого проникнення на об`єкт МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, перестав виконувати свої Договірні відносини, перестав виходити на зв`язок, що на думку позивача свідчить що відповідач в односторонньому порядку припинив всі Договірні відносини, не повідомивши представників МП «Універсал-ЛТД» ТОВ про дострокове розірвання Договору, чи порушив п. 9.2. Договору, де зазначається, що при достроковому розірванні Договору зацікавлена сторона повинна письмово попередити про це іншу сторону за 15 діб.

Як наголошує позивач, через те що ТОВ «Спостереження-Охорона», після того як стався інцидент з несанкціонованого проникнення на об`єкт МП «Універсал-ЛТД» ТОВ ТОВ, перестав виходити на зв`язок, МП «Універсал-ЛТД» ТОВ не міг дізнатися чи продовжуються договірні відносини, чи здійснюється і далі охорона об`єкту МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, чи працює обладнання охоронної сигналізації, тому змушений був якнайшвидше звернутися в іншу охоронну організацію для заключення нового Договору щодо обладнання об`єкту засобами сигналізації та охорони. 06.05.2020 року МП «Універсал-ЛТД» ТОВ придбав матеріали та обладнання охоронно- тривожної сигналізації за Договором №Т1-347/20 між МП «Універсал-ЛТД» ТОВ та УПО Одеської області на суму 16 907, 65 грн.

Крім того, в зв`язку з тим, що під час незаконного проникнення на об`єкт МП «Універсал-ЛТД» ТОВ було також пошкоджено майно МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, а саме пластикові вікна і двері, для проведення ремонту позивач витратив 6365,00 грн. що підтверджується Договором №1566 від 05.05.2020 року між МП «Універсал-ЛТД» ТОВ та ТОВ «Вимпел».

Разом з тим для нормального функціонування офісу, як вказує позивач була необхідність в заміні металопластикових дверей, які були пошкодженні внаслідок злочинних дій сторонніх осіб, тому він звернувся до компанії, яка займається ремонтом і заміною металопластикових дверей, про що отримав рахунок-фактуру по заміні металопластикових дверей в офісі на суму 46 878,00 грн.

Таким чином за розрахунком позивача загальний розмір збитків, який полягає в витратах на ремонт пошкодженого майна та придбання нових дверей становлять 70 150,65 грн.

03.03.2021р. позивач направи на адресу відповідача претензію з вимогою відшкодувати збитки розмірі 70 150,65грн. Проте відповідна претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Разом із тим частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття628 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у статті 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спостереження-Охорона» та Малим підприємством «Універсал-ЛТД» Товариством з обмеженою відповідальністю було укладено Договір №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець здійснює спостереження за сигналіза цією, за допомогою ПЦС, встановленої на об`єкті Замовника, перерахованих в Дислокації (додаток І до Договору), а також здійснює обслуговування сигналізації на зазначеному об`єкті. Періодом спостереження вважається час з моменту прийому сигналізації, що встановлена на об`єкті, під спостереження Виконавця до її зняття з під спостереження Замовником у відповіднос ті з Інструкцією щодо користування сигналізацією, затвердженою сторонами (додаток 2 до Договору).

У відповідності до п. 4.1.2. Договору Виконавець зобов`язаний: У разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об`єкті, що знаходиться під спостереженням: передати сигнал «Тривога» групі затримання НГЗ; забезпечити прибуття групи реагування на протязі 5 хвилин, забезпечити повідомлення Замовника або його уповноважену особу не більш чим за одну годину після спрацювання сигналізації.

Як встановлено судом 01.05.2020 р. було здійснене несанкціоноване проникнення на об`єкт МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, з метою вчинення крадіжки матеріальних цінностей і коштів МП «Універсал-ЛТД» ТОВ, Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Позивач звертаючись до суду вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 70 150,65грн., зазначає, що останній не належним чином виконував своїх зобов`язання за договором №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС від 01.09.2014р., що мало наслідком спричинення йому збитків.

Так за розрахунком позивача розмір збитків складається з придбання матеріалів та обладнання охоронно- тривожної сигналізації за Договором №Т1-347/20 між МП «Універсал-ЛТД» ТОВ та УПО Одеської області на суму 16 907, 65 грн., ремонту пластикових вікон та дверей на суму 6365,00 грн. що підтверджується Договором №1566 від 05.05.2020 року між МП «Універсал-ЛТД» ТОВ та ТОВ «Вимпел», та заміну металопластикових дверей на суму 46 878,00 грн, що підтверджується рахунком-фактур №5 від 04.11.2020р.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналогічні приписи закріплені у ст.224 та ч.1 ст.225 ГК України, за якими учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку якщо буде доведено кожний з елементів складу правопорушення. Недоведення хоч би одного з них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Судом при дослідженні обставин справи встановлено, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договір №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС від 01.09.2014р., а саме підпункту 4.1.2 пункту 4.1, а саме забезпечення прибуття групи реагування на протязі 5 хвилин та забезпечення повідомлення Замовника або його уповноважену особу не більш чим за одну годину після спрацювання сигналізації. При цьому відповідна обставина відповідачем не спростована.

Разом з тим, суд зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Так, Позивачем до складу збитків включено вартість придбання матеріалів та обладнання охоронно- тривожної сигналізації за Договором №Т1-347/20 укладеним між МП «Універсал-ЛТД» ТОВ та УПО Одеської області на суму 16 907, 65 грн. Проте позивачем жодним доказами не доведено факт пошкодження, або виходу з ладу охоронно- тривожної сигналізації, яка функціонувала на його об`єктів в момент дії договору Договору №В-1414 під час несанкціонованого проникнення невідомої особи та необхідність її заміни, а отже не доведення факт нанесення йому збитків на зазначену суду. При цьому позивача зазначаючи про укладення ного договору на охорону з Управлінням Поліції Охорони Одеської області, відповідного договору до матеріалів справи не надав.

Крім того, до складу збитків включено вартість ремонту пластикових вікон та дверей на суму 6365,00 грн., в той же час жодних доказів які б підтверджували факту пошкодження відповідних вікон та дверей матеріали справи не містять, жодні Акт які б зафіксовували нанесені пошкодження, або експертизи які б підтверджували вартість нанесених пошкоджень не складались та не проводилось.

Також, до складу збитків Позивачем заявлено вартість заміни металопластикових дверей на суму 46 878,00 грн, що підтверджується рахунком-фактур №5 від 04.11.2020р. Як вбачається з відповідного Рахунку заміні підлягає чотири двері, проте жодних доказів які б засвічували факт, що під час несанкціонованого проникнення невідомою особою було пошкодження та підлягає заміні саме чотири двері матеріали справи не містять. При цьмоу доказів оплати зазначеної суми матеріали справи не містять.

Разом з тим, як вбачається з Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000514), невстановлена особа проникла до офісу позивача шляхом віджиму вікна, жодних відомостей щодо пошкодження саме чотирьох дверей не значиться.

Отже, підсумовуючи наведене суду зазначає, що Позивачем жодними належним та допустимими доказами не доведено факт нанесення йому відповідних пошкоджень під час несанкціонованого проникнення невідомої особи.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем не подано до суду доказів нанесення збитків саме в розмірі 70 150,65 грн., що виключає можливість покладення такої суми збитків на відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Інші посилання позивача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, аналізуючи норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Малого підприємства Універсал -ЛТД товариства з обмеженою відповідальністю в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Малого підприємства Універсал -ЛТД товариства з обмеженою відповідальністю (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 102, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона (65082, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 3, ) відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 102, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 30 серпня 2021 р.

Суддя К.Ф. Погребна