ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.08.2021р. Справа №905/77/21

за позовом: Керівника Слов`янської місцевої прокуратури (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Центральна, 3В) в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби (49600, м.Дніпро, вул.Володимира Антоновича, 22, корпус 2, )

до відповідача 1: Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Уральська, 12, )

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» (01014, м.Київ, вул.Звіринецька, 63, )

про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договору на виконання робіт

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.

У засіданні брали участь:

прокурор: Мурза О.В. за посв.

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: Мендрух О.М. за дов.

від відповідача 2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури, м.Слов`янськ в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби, м.Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача 1, Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ та відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль», м.Київ, у якій просив суд:

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Донецькій області про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту», оформлене протоколом засідання тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Донецькій області №406 від 17.09.2020р.;

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Донецькій області про визнання переможцем відкритих торгів №UA-2020-08-25-006392-a Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжирінгова компанія «Автомагістраль», оформлене протоколом засідання тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Донецькій області №407 від 17.09.2020р.

- визнати недійсним договір про закупівлю №2-132 від 29.09.2020р. на суму 2870000 грн, укладений між Службою автомобільних доріг у Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту».

У судовому засіданні 10.08.2021р. з розгляду справи по суті на запитання суду щодо редакції третьої вимоги позовної заяви прокурор надав відповідь про наявність технічної помилки та просив розглянути цю вимогу у наступній редакції: «Визнати недійсним договір про закупівлю №2-132 від 29.09.2020р. на суму 2870000 грн, укладений між Службою автомобільних доріг у Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль».

Вказані пояснення прийняті судом, позов розглядається з урахуванням їх змісту.

Ухвалою суду від 09.02.2021р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/77/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позову прокурор посилається на наявність численних порушень при проведенні Службою автомобільних доріг у Донецькій області торгів, за результатами яких переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль». Зокрема:

- пропозицію другого учасника торгів було відхилено у зв`язку із тим, що наданий відгук на виконання аналогічного договору не містить інформацію щодо номеру та дати договору, категорії автомобільної дороги, ціни, а також інформацію про відсутність з боку замовника претензій або судових позовів щодо невиконання або неналежного виконання умов договору. При цьому, як вказує прокурор, відгук учаснику наданий самим замовником, якому достовірно відомо про обставини виконання аналогічного договору;

- замовник не надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» термін для усунення виявлених невідповідностей, не оприлюднив повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей, виявлених комітетом, чим порушив право учасника на усунення виявлених недоліків;

- в протоколі засідання тендерного комітету №406 від 17.09.2020р. в порушення ст.31 Закону України «Про публічні закупівлі» відсутня будь-яка аргументація та посилання на пункт цієї статті, на підставі якого пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» було відхилено. При цьому, оскільки замовником в порушення ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» не надано права другому учаснику на усунення виявлених замовником невідповідностей в документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, тому підстава, визначена абз.5 п.1 ч.1 ст.31 названого закону (не виправив виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності) не може розповсюджуватись на тендерну пропозицію учасника;

- пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» вища на 200000 грн ніж пропозиція другого учасника, внаслідок чого її обрання нівелює принцип максимальної економії бюджетних коштів, який визначений у законі.

Відповідач 1 надав відзив №01.3-795 від 19.03.2021р. на позовну заяву, згідно з яким проти задоволення позову заперечив з посиланням на наступне:

- прокурор не підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в суді;

- замовник не зобов`язаний перевіряти тендерну пропозицію учасника саме у перші три дні після закінчення аукціону, припускаючи наперед, що документи учасника можуть не відповідати вимогам тендерної документації. Так як аукціон відбувся 11.09.2020р., а тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту», з урахуванням навантаження, розглядалась тендерним комітетом 17.09.2020р., строк до кінця розгляду тендерних пропозицій складав один день (до 18.09.2020р.). Тобто, тендерний комітет не міг реалізувати своє право розміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей у тендерній пропозиції;

- спірний договір виконаний його сторонами, отже, припинення зобов`язань за договором на майбутнє не є можливим, як і застосування двосторонньої реституції, оскільки неможливо повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину; за умови визнання судом договору №2-132 від 29.09.2020р. недійсним Служба автомобільних доріг у Донецькій області повинна буде повернути виконавцю послуг результат таких послуг підготовлену проектну документацію та здійснити відшкодування вартості наданих послуг; в свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» повинно буде повернути на рахунок замовника отримані бюджетні кошти. Таким чином, відповідач 1 фактично сплатить кошти у тому ж обсязі, але не зможе скористатись результатом наданих послуг, що призведе до втрати ще більшої суми державних коштів.

Відповідач 2 надав відзив №55-03 від 31.03.2021р. на позовну заяву, згідно з яким проти задоволення позову заперечував з посиланням на наступне:

- так як аукціон відбувся 11.09.2020р., а тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» розглядалась тендерним комітетом 17.09.2020р., строк до кінця розгляду тендерних пропозицій складав один день (до 18.09.2020р.). Тобто, тендерний комітет не міг реалізувати своє право розміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей у тендерній пропозиції;

- прокурор не обґрунтував які саме права та охоронювані законом інтереси держави буде відновлено внаслідок прийняття судового рішення про визнання недійсними рішень тендерного комітету та визнання недійсним договору. Посилання у позові на те, що діями відповідача державі завдано збитків в сумі, яка розрахована з різниці тендерних пропозицій відхиленого учасника та переможця торгів є необґрунтовані, оскільки оскарження рішення тендерного комітету не надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» автоматичну перемогу у тендері і не призведе до відновлення порушених прав позивача;

- обрані прокурором способи захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів не є ефективними і не призведуть до відновлення порушених прав;

- оскільки всі зобов`язання по договору №2-132 від 29.09.2020р. виконані належним чином без зауважень сторін договору, то останній припинив свою дію, а визнання недійсним договору з урахуванням приписів ст.236 Цивільного кодексу України (припинення зобов`язання на майбутнє) не буде мати жодних юридичних наслідків;

- у випадку недійсності правочину, за яким повернення одержаного є неможливим, зокрема, коли воно полягає у виконаній роботі щодо виготовлення проектної документації, наслідком недійсності правочину законодавець визначив обов`язок сторони, яка за наслідком виконання недійсного правочину набула те, що не може бути повернуто, відшкодувати його вартість іншій стороні за цінами, які існують на момент відшкодування;

- порушення ч.16 ст.29 Закон України «Про публічні закупівлі» під час проведення закупівлі не мають наслідком визнання недійсним рішення тендерного комітету та укладеного у подальшому договору; в свою чергу, відповідачем 1 на підставі висновків Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, проведено роз`яснювальні заходи для членів тендерного комітету з детальним вивченням законодавства у сфері публічних закупівель, а, отже, на переконання відповідача 2, останнім виправлено технічні порушення, які сталися під час приймання тендерним комітетом оскаржуваного рішення.

У відповіді №57-613вих-21 від 16.04.2021р. на відзив відповідача 2 прокурор зауважував на тому, що правова конструкція ч.16 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлює саме обов`язок замовника щодо повідомлення учасника, під час розгляду пропозиції якого встановлені невідповідності, з вимогою про усунення таких невідповідностей в електронній системі закупівель з наданням строку на їх усунення не менше ніж два робочі дні; в порушення зазначених приписів вказаний обов`язок не був виконаний замовником (розпорядником бюджетних коштів) під час проведення відкритих торгів, внаслідок чого, замовником неправомірно відхилено найбільш економічно вигідну пропозицію учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту». Також, за твердженням прокурора, повне виконання сторонами договору не перешкоджає визнанню його недійсним у зв`язку з допущеними порушеннями вимог Закону України «Про публічні закупівлі».

Викладені у запереченнях №01.3-1437 від 13.05.2021р., №94-05 від 31.05.2021р. відповідачів твердження щодо відповіді №57-613вих-21 від 16.04.2021р. прокурора переважно є тотожними тим, які наведені у раніше поданих заявах по суті спору.

Водночас, відповідач 1 також звертав увагу суду, що в силу вимог ч.11 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» замовником розглядалась пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль», та, під час її перевірки, тендерним комітетом не виявлено будь-яких невідповідностей тендерній документації, у зв`язку з чим, 17.09.2020р. комітетом прийнято рішення про визначення переможцем процедури закупівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль».

08.06.2021р. на адресу суду надійшли міркування №01.3-1764 від 04.06.2021р. Служби автомобільних доріг у Донецькій області, у яких відповідач 1 посилався на правові висновки, наведені у постановах Верховного Суду.

16.06.2021р. на електронну адресу суду надійшли пояснення №040525-17/2028-2021 від 16.06.2021р. Східного офісу Держаудитслужби.

Вказане звернення не скріплене електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У ч.ч.1, 2 ст.6 вказаного закону визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Стаття 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначає, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - це удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч.4 ст.18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги»).

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що пояснення №040525-17/2028-2021 від 16.06.2021р. Східного офісу Держаудитслужби не скріплені електронним підписом, таке звернення не вважається офіційним та не розглядається судом.

У поясненнях №57/1-800вих-21 від 14.06.2021р., №57-1386вих-21 від 03.06.2021р., №57-1835вих-21 від 18.06.2021р. прокурор, серед іншого, звертав увагу суду, що законом надано право замовнику продовжити строк (із наведенням відповідної аргументації) розгляду пропозиції, визначеної найбільш вигідною, на строк до 20 робочих днів (ч.10 ст.29), у зв`язку з чим твердження відповідача 1 про неможливість розміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей відповідно до ч.16 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» до закінчення строку розгляду тендерної пропозиції не відповідає дійсності.

Узагальнюючи наведене у власних заявах по суті спору, прокурор стверджував, що порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час прийняття тендерним комітетом рішень нівелює вимоги законодавства про публічні закупівлі, призводить до незаконності визначення переможців, і, як наслідок, створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок проведення публічних закупівель, надає підстави для корупційних проявів, ставить одного учасника у нерівне становище поряд з іншими, і не відповідає інтересам держави і суспільства.

У додаткових поясненнях №01.3-1943 від 23.06.2021р. відповідач 1 зазначав, що прокурором не підтверджено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді, а також не доведено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах не здійснює (вав) захист інтересів держави або здійснює (вав) його неналежним чином, оскільки сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом, та/або здійснення моніторингу процедури закупівлі з подальшим висновком про це, але не таким, як вбачає прокурор, не може свідчити про неналежний захисту прав та інтересів держави.

Ухвалою суду від 15.07.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2021р.

Прокурор у судове засідання 10.08.2021р. з розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судове засідання 10.08.2021р. з розгляду справи по суті з`явився, просив суд відмовити у задоволенні вимог прокурора.

Представники позивача, відповідача 2 у судове засідання 10.08.2021р. з розгляду справи по суті не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Приписи вказаної норми процесуального права розповсюджують свою дію на третіх осіб в силу норм ч.5 ст.50 цього кодексу України.

Разом з тим, норми ст.43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представників позивача та відповідача 2 не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Стосовно підстав звернення прокурора з цим позовом, суд зазначає що на виконання ч.ч.3 5 ст.53 Господарського процесуального кодексу України та ч.ч.3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор при поданні позовної заяви здійснив всі необхідні дії: обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Східним офісом Держаудитслужби, який не вжив заходів до оспорювання рішень тендерного комітету та договору у судовому порядку, про що повідомив прокуратуру відповідними листами; зазначив, що порушення процедури державних закупівель та укладення відповідного договору унеможливило раціональне та ефективне використання бюджетних коштів, чим обґрунтував порушення інтересів держави. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора до суду та необхідність розгляду по суті заявлених вимог.

Посилання відповідачів в цій частині щодо безпідставності звернення прокурора до суду з розглядуваним позовом, свого підтвердження не знайшли.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та відповідача 1, господарський суд встановив:

25.08.2020р. Службою автомобільних доріг у Донецькій області через авторизований електронний майданчик на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua), оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів щодо предмета закупівлі: ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт» Розроблення проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т 05-21 /М-03/ під`їзд до м.Святогірська на ділянці км 0+000 км 9+370 (ДК 021:2015: 71320000-7 Послуги з інженерного проектування Індекс автомобільних доріг: T-05-21 /М-03/ під`їзд до м.Святогірська); ідентифікатор №UA-2020-08-25-006392-a.

Згідно з реєстром №UA-2020-08-25-006392-a отриманих тендерних пропозицій, було подано дві тендерні пропозиції такими учасниками Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту».

11.09.2020р. о 12:39 год. електронною системою завершено аукціон на вищезазначену закупівлю з оголошенням результату, який оформлено протоколом. Зазначений протокол містив інформацію, в тому числі, щодо ціни тендерних пропозицій учасників після закінчення аукціону, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» 2870000 грн, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту 2670000 грн.

17.09.2020р. відбулось засідання тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Донецькій області, яке оформлено протоколами №№406, 407, на якому прийняті наступні рішення:

- відхилити тендерну пропозицію учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» на закупівлю робіт «ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт» Розроблення проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т 05-21 /М-03/ під`їзд до м.Святогірська на ділянці км 0+000 км 9+370»; №UA-2020-08-25-006392-a (відкриті торги);

- визнати переможцем та укласти з учасником Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» договір на закупівлю робіт «ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт» Розроблення проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т 05-21 /М-03/ під`їзд до м.Святогірська на ділянці км 0+000 км 9+370»; №UA-2020-08-25-006392-a (відкриті торги).

Рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» вмотивоване тим, що остання не відповідає вимогам таблиці №4 додатку №4 «Інформація про виконання аналогічного (-их) договору (-ів) 2016-2020рр.», а саме: наданий відгук на виконання аналогічного договору не містить інформації щодо номеру та дати договору, категорії автомобільної дороги, ціни, а також інформації про відсутність з боку замовника претензій або судових позовів щодо невиконання або неналежного виконання умов договору.

Водночас, зважаючи на те, що тендерну пропозицію, що визначена системою найбільш економічно вигідною, відхилено, замовник розглядає наступну тендерну пропозицію (ч.11 ст.29 закону); за результатами розгляду тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль», вказаного учасника визначено переможцем торгів та прийнято рішення про намір укласти з останнім договір.

Того ж дня, на офіційному веб-порталі https://prozorro.gov.ua опубліковано повідомлення про намір укласти договір із переможцем аукціону.

На підставі зазначеного рішення, 29.09.2020р. між Службою автомобільних доріг у Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» укладено договір №2-132.

Зі змісту інформації, опублікованої на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua), укладений в результаті закупівлі договір №2-132 від 29.09.2020р. є виконаним. Про виконання договору також свідчать наявні у матеріалах справи акти здачі-приймання виконаних робіт по договору №2-132 від 29.09.2020р. на загальну суму 2870000 грн, які підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень та зауважень.

Як вказувалось, на думку прокурора, рішення тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Донецькій області, оформлені протоколами №406 від 17.09.2020р., №407 від 17.09.2020р. та укладений між відповідачами договір №2-132 від 29.09.2020р. не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з цим підлягають визнанню недійсними з наступних підстав:

- пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» було відхилено у зв`язку із тим, що наданий відгук на виконання аналогічного договору не містить інформацію щодо номеру та дати договору, категорії автомобільної дороги, ціни, а також інформацію про відсутність з боку замовника претензій або судових позовів щодо невиконання або неналежного виконання умов договору. При цьому, як вказує прокурор, відгук учаснику наданий самим замовником, якому достовірно відомо про обставини виконання аналогічного договору;

- замовник не надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» термін для усунення виявлених невідповідностей, не оприлюднив повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей, виявлених комітетом, чим порушив право учасника на усунення виявлених недоліків;

- в протоколі засідання тендерного комітету №406 від 17.09.2020р. в порушення ст.31 Закону України «Про публічні закупівлі» відсутня будь-яка аргументація та посилання на пункт цієї статті, на підставі якого пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» було відхилено. При цьому, оскільки замовником в порушення ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» не надано права другому учаснику на усунення виявлених замовником невідповідностей в документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, тому підстава, визначена абз.5 п.1 ч.1 ст.31 названого закону (не виправив виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності) не може розповсюджуватись на тендерну пропозицію учасника;

- пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» вища на 200000 грн ніж пропозиція другого учасника, внаслідок чого її обрання нівелює принцип максимальної економії бюджетних коштів, який визначений у законі.

Отже, як стверджує прокурор, у розглядуваному випадку інтереси держави у сфері публічних закупівель полягають в ефективному використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних процедур, забезпеченні доступу до участі у публічних закупівлях та конкурентному обранні переможців торгів; порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час прийняття тендерним комітетом рішень нівелює вимоги законодавства про публічні закупівлі, призводить до незаконності визначення переможців, і, як наслідок, створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок проведення публічних закупівель, надає підстави для корупційних проявів, ставить одного учасника у нерівне становище поряд з іншими, і не відповідає інтересам держави і суспільства.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України «Про публічні закупівлі» (тут і далі в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.1, 2 ст.13 Закону України «Про публічні закупівлі», закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій (ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про публічні закупівлі»).

За приписами ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником разом з оголошенням про проведення відкритих торгів в електронній системі закупівель для загального доступу шляхом заповнення полів в електронній системі закупівель. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав. У тендерній документації зазначаються відомості, перелічені у ч.ч.2 3 цієї норми.

Тендерна пропозиція подається в електронному вигляді через електронну систему закупівель шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, де зазначається інформація про ціну, інші критерії оцінки (у разі їх встановлення замовником), інформація від учасника процедури закупівлі про його відповідність кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, наявність/відсутність підстав, установлених у ст.17 цього Закону і в тендерній документації, та шляхом завантаження необхідних документів, що вимагаються замовником у тендерній документації (ч.1 ст.26 Закону України «Про публічні закупівлі»).

За змістом ч.1 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» оцінка тендерних пропозицій/пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, шляхом застосування електронного аукціону.

Відповідно до ч.ч.9 12 ст.29 вказаного вище закону після оцінки тендерних пропозицій/пропозицій замовник розглядає на відповідність вимогам тендерної документації/оголошення про проведення спрощеної закупівлі тендерну пропозицію/пропозицію, яка визначена найбільш економічно вигідною. Строк розгляду тендерної пропозиції/пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня визначення найбільш економічно вигідної пропозиції. Такий строк може бути аргументовано продовжено замовником до 20 робочих днів. У разі продовження строку замовник оприлюднює повідомлення в електронній системі закупівель протягом одного дня з дня прийняття відповідного рішення. У разі відхилення тендерної пропозиції/пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, замовник розглядає наступну тендерну пропозицію/пропозицію у списку пропозицій, розташованих за результатами їх оцінки, починаючи з найкращої, у порядку та строки, визначені цією статтею. Якщо оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі оприлюднюється відповідно до ч.3 ст.10 цього Закону, замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації до проведення оцінки тендерних пропозицій у строк, що не перевищує 20 робочих днів. За результатами розгляду замовником в електронній системі закупівель відповідно до ст.10 цього Закону складається та оприлюднюється протокол розгляду всіх тендерних пропозицій.

Якщо замовником під час розгляду тендерної пропозиції учасника виявлено невідповідності в інформації та/або документах, що подані учасником у тендерній пропозиції та/або подання яких вимагалось тендерною документацією, він розміщує у строк, який не може бути меншим ніж два робочі дні до закінчення строку розгляду тендерних пропозицій, повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей в електронній системі закупівель. Замовник розміщує повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей в інформації та/або документах: 1) що підтверджують відповідність учасника процедури закупівлі кваліфікаційним критеріям відповідно до ст.16 цього Закону; 2) на підтвердження права підпису тендерної пропозиції та/або договору про закупівлю. Повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей повинно містити таку інформацію: 1) перелік виявлених невідповідностей; 2) посилання на вимогу (вимоги) тендерної документації, щодо якої (яких) виявлені невідповідності; 3) перелік інформації та/або документів, які повинен подати учасник для усунення виявлених невідповідностей. Замовник не може розміщувати щодо одного й того ж учасника процедури закупівлі більш ніж один раз повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей в інформації та/або документах, що подані учасником у тендерній пропозиції, крім випадків, пов`язаних з виконанням рішення органу оскарження (ч.16 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі»).

За змістом абз.5 п.1 ч.1 ст.31 вказаного нормативно-правового акту України замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не виправив виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, протягом 24 годин з моменту розміщення замовником в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей.

Оприлюднена замовником на офіційному веб-порталі https://prozorro.gov.ua тендерна документація на закупівлю містила вимогу про надання учасниками закупівлі інформації про виконання аналогічного (-их) договору (-ів) 2016-2020рр. (додаток №4).

Аналогічним буде вважатися договір з виготовлення (розроблення) (та/або коригування) проектної документації автомобільних доріг загального користування державного значення згідно правил, описаних нижче. Для підтвердження інформації, що зазначена у довідці, учасник надає наступні документи: копiю (ї) аналогічного (их) договору (ів) з усіма додатками та невід`ємними частинами до договору; акт (-ти) приймання-передачі виконаних робіт; копію (ї) позитивного (их) відгуку (ів) замовника (ів) за наданим (-и) аналогічним (-и) договором (-ами), у якому (-их) має бути зазначено дату його видачi, вихiдний номер, посилання на номер, дату та предмет укладеного договору, категорію автомобільної дроги, ціну, а також iнформацiю про якiсть виконаних робiт, дотримання термінів виконання, щодо відсутності з боку замовника претензій або судових позовів щодо невиконання або неналежного виконання умов договору. Надане документальне підтвердження має підтвердити замовнику фактичну спроможність учасника виконати з відповідною якістю обсяг робіт, передбаченими додатками №9 та №10 тендерної документації.

Вказані вище відомості оформлюються учасником закупівлі у відповідну таблицю (таблиця №4 додатку №4 до тендерної документації).

Так, представлений у складі матеріалів тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» відгук №13-37 від 10.01.2018р. про співпрацю містить посилання на розроблену останнім проектно-кошторисну документацію по об`єкту «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, км 604+086 км 619+286» та характеристику цього проекту як такого, що отримав експертний звіт щодо відповідності вимогам в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі, щодо доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших мало мобільних груп населення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, пожежної безпеки, кошторисної частини проекту будівництва.

В той же час, зважаючи на те, що вказаний відгук не містив інформації щодо номеру та дати договору, категорії автомобільної дроги, ціни, а також інформації щодо відсутності з боку замовника претензій або судових позовів щодо невиконання або неналежного виконання умов договору, Службою автомобільних доріг у Донецькій області було відхилено тендерну пропозицію зазначеного учасника процедури закупівлі.

На думку прокурора, у розглядуваному випадку замовником неправомірно відхилено тендерну пропозицію цього учасника закупівлі, оскільки:

- по-перше, зважаючи на те, що відгук №13-37 від 10.01.2018р. про співпрацю учаснику надано самим замовником, то останньому достовірно відомо про обставини виконання аналогічного договору;

- по-друге, Службою автомобільних доріг у Донецькій області в порушення приписів закону не надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» термін для усунення виявлених невідповідностей, не оприлюднено повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей, виявлених комітетом, чим порушено право учасника на усунення виявлених недоліків.

В обґрунтування власної позиції по суті спору, відповідач 1 зазначав, що у ч.16 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено саме право, а не обов`язок, останнього розмістити відповідне повідомлення з вимогою про усунення недоліків в електронній системі закупівель, у строк не менше ніж два робочих днів до закінчення строку розгляду тендерних пропозицій. А, отже, за твердження відповідача 1, оскільки аукціон відбувся 11.09.2020р., а тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту», з урахуванням навантаження, розглядалась тендерним комітетом 17.09.2020р., строк до кінця розгляду тендерних пропозицій складав один день (до 18.09.2020р.); тобто, тендерний комітет не міг реалізувати своє право на розміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей у тендерній пропозиції.

Так, дійсно, дослідивши представлений у складі матеріалів тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» відгук, судом встановлено, що останній не містить інформації щодо номеру та дати договору, категорії автомобільної дроги, ціни, а також інформації щодо відсутності з боку замовника претензій або судових позовів щодо невиконання або неналежного виконання умов договору. Наявність цих недоліків було виявлено тендерним комітетом Служби автомобільних доріг у Донецькій області під час розгляду тендерної пропозиції вказаного учасника.

За висновками суду, твердження прокурора про те, що пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» не могла бути відхилена, оскільки замовнику достеменно відомо про обставини виконання аналогічного договору є безпідставними, оскільки вимоги тендерної документації щодо представлення документів (із зазначенням відповідної інформації) є обов`язковими для всіх учасників закупівлі та, як наслідок, не передбачають винятків для учасників аукціону контрагентів замовника.

Обізнаність замовника з будь-якими фактичними даними не звільняє учасника від необхідності виконання вимог, які визначені тендерною документацією.

В той же час, суд також критично оцінює зазначенні вище твердження відповідача 1, оскільки, встановлений законом строк для розгляду тендерних пропозицій 5 робочих днів, може бути продовжено (за наявності відповідної аргументованої необхідності замовника) до 20 робочих днів (ст.29). А, відтак, посилання відповідача 1 на брак часу, та, як наслідок, нерозміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей, виявлених комітетом, відхиляються судом як такі, що не містять належного правового та доказового підтвердження.

Т аким чином, відхилення замовником пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування інфраструктури транспорту» відбулось без дотримання процедури, визначеної нормами Закону України «Про публічні закупівлі».

А, відтак, і подальший розгляд наступної тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» та, як наслідок, визначення останнього переможцем процедури відкритих торгів також здійснено замовником із порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі».

Разом з тим, суд зазначає про наступне:

Як вказувалось, зі змісту інформації, опублікованої на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua), укладений в результаті закупівлі договір №2-132 від 29.09.2020р. є виконаним. Про виконання договору також свідчать наявні у матеріалах справи акти здачі-приймання виконаних робіт по договору №2-132 від 29.09.2020р. на загальну суму 2870000 грн, які підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень та зауважень.

Кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку (ст.55 Основного Закону України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зміст ст.ст.3, 15, 16 вказаного кодексу свідчить, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Аналогічні за змістом висновки викладені також у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016р. у справі №920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018р. у справі №910/23369/17.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (п.57 постанови від 05.06.2018р. у справі №338/180/17), саме тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у п.п.72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (така ж правова позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019р. у справі №910/6642/18).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, виходячи із змісту ст.215 вказаного кодексу, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

В якості способу захисту інтересів держави прокурор обрав визнання недійним договору, укладеного за результатом процедури відкритих торгів, та скасування рішень тендерного комітету, в свою чергу, порушеним правом прокурор вказав те, що укладення та виконання умов оспорюваного договору нівелює принцип максимальної економії бюджетних коштів. Крім того, на думку прокурора в результаті допущених порушень при здійснені процедури закупівлі є неможливим досягнення основної мети Закону України «Про публічні закупівлі», якою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відтак судам необхідно встановлювати, в чому конкретно полягала завідома суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін.

Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Зі змісту заявленого позову вбачається, що його подано на захист порушених, на думку прокурора, матеріальних інтересів держави, з підстав проведення процедури відкритих торгів з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі» та при недотриманні визначеного законодавством принципу максимальної економії та ефективності, а отже, задоволенню такого позову передує доведення прокурором щонайменше суми збитків, понесених державою внаслідок укладення правочину на визначених сторонами умовах, та встановлення їх невигідності для держави.

Заявляючи вимоги про визнання недійсним договору, прокурор не просив застосувати наслідки недійсності правочину двосторонню чи односторонню реституцію, стягнути збитки або стягнути все, отримане товариством, в дохід держави.

У ст.216 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки недійсності правочину. У ч. 1 цієї статті зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з цього недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з ч.2 ст.216 Цивільного кодексу України, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені ч.ч.1, 2 ст.216 Цивільного кодексу України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Як наголошує Верховний Суд у постанові від 07.07.2021р. по справі №905/1562/20, на стадії, коли укладений в результаті закупівлі договір є виконаним, вимога про визнання такого договору недійсним, без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності, не є ефективним способом захисту.

У розглядуваному спорі, предметом договору є роботи з розроблення проектної документації. Відповідно до вимог ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, у разі неможливості повернення всього, отриманого за недійсним правочином (зокрема, якщо одержане полягає у виконаній роботі), сторона повинна відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, у випадку визнання договору недійсним Служба автомобільних доріг у Донецькій області буде змушена компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» вартість робіт з розроблення проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги, яка на дату відшкодування може бути навіть більшою аніж на дату проведення тендеру. Таким чином, державні інтереси не будуть захищені, а навпаки створюється ризик їх подальшого порушення.

Крім того, у разі визнання договору недійсним Служба автомобільних доріг у Донецькій області вже не зможе оголосити новий тендер і укласти договір на більш вигідних умовах оскільки роботи фактично виконано та документацію підготовлено.

В той же час, в силу п.п.9.4, 9.5 оспорюваного прокурором правочину підрядник (відповідач 2) відповідає за недоліки проектної документації, включаючи недоліки виявлені згодом у ході його реалізації та експлуатації об`єкта, створеного за даним проектом. Підрядник несе витрати на проведення експертизи проекту у разі помилкових рішень та коригування документації.

При цьому, визнавши вказаний договір недійсним, замовник (відповідач 1) позбавляється права на звернення до підрядника (відповідача 2) із вимогами про усунення можливо виявлених недоліків у розробленому проекті, а також покладає на Службу автомобільних доріг у Донецькій області додаткові витрати на проведення експертизи проекту (за необхідності).

Відтак, суд дійшов висновку, що порушення порядку проведення процедури відкритих торгів, про які вказано вище, не може бути виправлено шляхом визнання недійсними результатів торгів та договору.

Суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи (згідно абз.2 ч.5 ст.215 Цивільного кодексу України таке право є у суду лише щодо нікчемних правочинів).

Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що визнання недійсним вже виконаного договору не відновить порушені інтереси держави через неможливість проведення нового тендеру чи двосторонньої реституції (замовник не може повернути все, отримане за таким договором, і буде змушений компенсувати вартість отриманого іншій стороні договору).

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позов Керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби до Служби автомобільних доріг у Донецькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Автомагістраль» про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договору на виконання робіт, залишається судом без задоволення.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не впливають на висновки суду щодо розгляду справи по суті.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 6306 грн підлягає віднесенню на Донецьку обласну прокуратуру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 10.08.2021р.

Повний текст рішення складено 20.08.2021р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця