РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/9947/19

Господарський суд міста Києва у складі Головуючого судді ДЖАРТИ В. В., судді БАЛАЦА С. В., судді ЗЕЛЕНІНОЇ Н. І., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Державного підприємства "Енергоринок"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Кабінет Міністрів України

2) Міністерство енергетики України

3) Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 296 662 598,21 грн (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 31.05.2021),

Представники учасників процесу згідно протоколу від 28.07.2021,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач, Київтеплоенерго, Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Енергоринок" (далі - відповідач, Енергоринок, Покупець) про стягнення 242 436 934,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №15390/01 від 31 липня 2018 року, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 241 979 493,66 грн, за порушення строків сплати якої нараховано 3% річних за період з 01.07.2019 по 23.07.2019 у сумі 457 440,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Державного підприємства "Енергоринок" про стягнення 242 436 934,35 грн. залишено без руху.

19.08.2019 через канцелярію суду від Комунального підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли пояснення та документи на виконання ухвали суду від 30.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/9947/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з огляду на складність справи. Підготовче засідання призначено у справі на 03.10.2019.

У підготовчому засіданні було оголошено перерву до 24.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Державного підприємства "Енергоринок" про розгляд справи у закритому судовому засіданні. Клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про витребування доказів задоволено частково. Клопотання Державного підприємства "Енергоринок" про залучення третіх осіб - задоволено. Залучено до участі у розгляді справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики та захисту довкілля України, Національну комісію, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг. Підготовче засідання відкладено на 21.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 05.12.2019.

У підготовчому засіданні 05.12.2019 суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог та відклав підготовче засідання у справі на 19.12.2019.

У судовому засіданні 19.12.2019 суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення судово-бухгалтерської експертизи, відмовив у його задоволенні.

Ухвалою суду від 19.12.2019 зупинено провадження у справі № 910/9947/19 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви ДП "Енергоринок" про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи №910/9947/19.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану заяву про відвід передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою суду від 23.12.2019 по справі № 910/9947/19 у задоволенні заяви Державного підприємства "Енергоринок" про відвід судді відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 поновлено провадження у справі №910/9947/19. Підготовче засідання призначено на 13.02.2020.

У підготовчому судовому засіданні 13.02.2020 оголошено відкладення на 05.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 постановлено проводити процедуру врегулювання спору у справі № 910/9947/19 за участю судді та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 визначено порядок проведення врегулювання спору за участю судді шляхом проведення закритих нарад з кожною зі сторін у справі № 910/9947/19 окремо. Призначити закриту нараду з позивачем у справі № 910/9947/19 на 02.04.2020, з відповідачем - на 02.04.2020.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.03.2020 повідомлено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Державне підприємство "Енергоринок" про перенесення закритих нарад та про перенесення спільної відкритої наради у справі № 910/9947/19 за участю представників сторін на 21.05.2020, у зв`язку з виконанням постанови КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20.

21.05.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалами-повідомленнями Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 повідомлено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Державне підприємство "Енергоринок" про перенесення закритих нарад та про перенесення спільної відкритої наради у справі № 910/9947/19 за участю представників сторін на 06.08.2020.

З огляду на відсутність клопотання сторін про продовження процесуального строку врегулювання спору за участі судді, у зв`язку з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, останній є таким, що закінчився 06.08.2020.

З огляду на закінчення строку врегулювання спору за участю судді у справі №910/9947/19, визначеного частиною 1 статті 190 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням відсутності волевиявлення сторін щодо досягнення ними врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження або звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, або відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем, в порядку передбаченому пунктом 4 частини 1 статті 189 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє процедуру мирного врегулювання спору за участю судді, в зв`язку з закінченням встановлених строків для проведення такого врегулювання, та поновлює провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.08.2020 припинено врегулювання спору за участю судді у справі № 910/9947/19, поновлено провадження в справі та передано справу № 910/9947/19 на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу від 17.08.2020 повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/9947/19 передано на розгляд судді Джарти В.В.

Ухвалою від 25.08.2020 справу № 910/9947/19 суддею Джарти В. В. прийняти до свого провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовче провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16.09.2020.

14.09.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано додаткові пояснення, представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог.

За наслідками підготовчого засідання 16.09.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі на 07.10.2020. Оскільки процесуальний закон не містить положень щодо обов`язку суду негайно після подання відповідного клопотання вирішити питання про його задоволення чи відхилення, судом відкладено розгляд заяви позивача про збільшення позовних вимог, до встановлення фактичних обставин по справі.

05.10.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано додаткові пояснення.

За наслідками підготовчого засідання 07.10.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі № 910/9947/19 на 21.10.2020.

Судове засідання 21.10.2020 у зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці ухвалою від 13.10.2020 було призначено на 19.11.2020.

20.10.2020 від третьої особи 1 на офіційну електронну поштову адресу суду надійшли заява про поновлення процесуальних строків на подачу пояснень та пояснення.

27.10.2020 до канцелярії суду надійшла заява третьої особи 2 про заміну сторони на Міністерство енергетики України.

Так, норми статті 52 ГПК України передбачають, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Суд відзначає, що сама зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення.

Крім того, згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 № 425 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» прийнято рішення про перейменування Міністерства енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України. Таким чином, у подальшому найменування третьої особи 2 слід вказувати Міністерство енергетики України.

17.11.2020 від позивача надійшли письмові пояснення.

19.11.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано клопотання про колегіальний розгляд справи.

За наслідками підготовчого засідання 19.11.2020 суд ухвалив задовольнити клопотання ДП "Енергоринок" про колегіальний розгляд справи № 910/9947/19, здійснювати розгляд справи № 910/9947/19 колегіально у складі трьох суддів та передати справу № 910/9947/19 для визначення складу колегії суддів в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України

За наслідками проведеного 23.11.2020 було визначено наступний склад колегії суддів: суддя Джарти В. В. (головуючий), суддя Плотницька Н. Б., суддя Зеленіна Н. І.

Ухвалою від 24.11.2020 справу прийнято до провадження колегією суддів для розгляду зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2020.

16.12.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано письмові пояснення.

Судові засідання, призначені на 17.12.2020 та 21.01.2021 не відбулися у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою від 09.02.2021 підготовче засідання у справі призначено на 16.02.2021.

За наслідками судового засідання 16.02.2021 суд ухвалив проводити підготовче провадження у справі № 910/9947/19 в розумні строки та відкласти підготовче засідання у справі на 17.03.2021.

Судове засідання 17.03.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Плотницької Н. Б. на лікарняному.

За наслідками проведеного на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва у зв`язку з непрацездатністю судді повторного авторозподілу справи між суддями були визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи: суддя Джарти В. В. (головуючий), суддя Балац С. В., суддя Зеленіна Н. І.

Ухвалою від 17.05.2021 підготовче засідання у справі призначено на 31.05.2021.

31.05.2021 перед початком судового засідання представником відповідача подано до канцелярії суду додаткові пояснення.

Представником позивача 31.05.2021 до канцелярії суду подано заяву про збільшення позовних вимог.

31.05.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі на 23.06.2021.

22.05.2021 представником відповідача подано до канцелярії суду додаткові пояснення.

У судове засідання 23.06.2021 прибули представники позивача та відповідача та надали пояснення.

Треті особи представників у судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені відповідно до приписів чинного законодавства.

Представник позивача підтримав подану заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої збільшує раніше заявлену до стягнення суму три проценти річних та втрат від інфляції і просить суд стягнути з відповідача 241 979 493,66 грн основної заборгованості, 29 409 665,12 грн три проценти річних та 25 273 439,43 грн втрат від інфляції.

За наслідками судового засідання 23.06.2021 судом була постановлена ухвала, якою була прийнята заява про збільшення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача 296 662 598,21 грн, з яких 241 979 493,66 грн становить основна заборгованість, 29 409 665,12 грн три проценти річних та 25 273 439,43 грн втрат від інфляції. Також вказаною ухвалою було закрите підготовче провадження та призначена справа № 910/9947/19 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.07.2021.

Під час судового засідання 12.07.2021 представники сторін надали свої пояснення по суті заявлених позовних вимог, а саме позивач просив суд задовольнити позовні вимоги, у той час як представники відповідача заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві та додаткових письмових поясненнях. У судовому засіданні була оголошена перерва до 28.07.2021.

У судовому засіданні 28.07.2021 судом був продовжений розгляд справи зі стадії дослідження доказів та заслухані заключні слова представників.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2018 між КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та Державним підприємством «ЕНЕРГОРИНОК» укладено договір № 15390/01 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач взяв на себе обов`язок продавати, а відповідач купувати вироблену Київтеплоенерго електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов договору (пункт 1.1.).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що Київтеплоенерго зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати вироблену електроенергію в точках поставки - на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в Актах розмежування балансової належності електричних мереж.

Згідно з пунктом 2.3. договору тариф на електроенергію, яку позивач продає Енергоринку затверджується постановою Національної комісії регулювання електроенергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Відповідно до пункту 2.4. договору вартість купленої електричної енергії в розрахунковому місяці визначається на підставі тарифу відповідно до пункту 2.3. договору та фактичну обсягів купленої електроенергії.

У свою чергу, умовами пункту 3.1. договору передбачено, що обсяг фактично проданої та купленої електроенергії визначається згідно з Інструкцією про порядок здійснення-розрахунків на ОРЕ Україні (ІПР) з використанням погодинних даних, отриманих з автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ), яка охоплює точки обліку згідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку електроенергії (ІКО).

Пунктами 3.7.-3.10. договору визначено, що Енергоринок до 06 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає позивачу електронною поштою Акт купівлі - продажу електроенергії між Сторонами, складений за встановленою формою, наведеною в додатку 6 до Договору, підтвердження якого повинно бути надано факсограмою до 07 числа місяця, наступного за розрахунковим. Підписаний відповідачем Акт у двох примірниках останній надає поштою Київтеплоенерго до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, які в триденний термін після отримання підписуються Позивачем та один примірник надається поштою відповідачу.

Згідно пункту 4.1. договору розрахунок за куплену електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок позивача, та, за згодою Сторін, іншими формами, що передбачені чинним законодавством.

Платежі за отриману електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунка зі спеціальним режимом використання відповідача відповідно до алгоритму ОРЕ, який затверджується НКРЕКП (пункт 4.2. договору).

Пунктом 4.5. договору визначено, що по результатах розрахунків за місяць Енергоринок надсилає позивачу акт звірки розрахунків між Сторонами до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, примірник якого в триденний термін після його отримання надсилається Покупцю за підписом керівництва Підприємства.

Згідно з пунктом 8.6. (з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2018 № 16201/01) строк дії договору визначений Сторонами до 30.06.2019 включно.

Отже на підставі укладеного правочину позивачем здійснювався продаж, а відповідачем купівля електричної енергії.

На виконання умов п. 4.5. договору між сторонами цієї угоди складено та підписано акт звірки розрахунків від 19.06.2019 № 07/51-4-12808, за змістом якого за відповідачем обліковується заборгованість з оплати купленої електричної енергії на кінець дня 31.05.2019 на загальну суму 158 101 375,32 грн, яка станом на день звернення із позовом до суду та станом на день розгляду спору є не погашена.

Вказана заборгованість станом на 31.05.2019 утворилась внаслідок невиконання з боку Енергоринок обов`язку повної оплати купленої електроенергії, зокрема у січні 2019 року на суму 22 452 543,39 грн, у березні 2019 року на суму 58 307 433,65 грн, у травні 2019 року на суму 77 341 398,28 грн. На погашення вказаної заборгованості протягом травня-червня 2019 року Енергоринком здійснене перерахування грошових коштів в загальному розмірі 119 017 003,68 грн.

Крім того, протягом червня місяця відповідачу поставлено електричної енергії на загальну суму 203 735 969,34 грн, що підтверджується актом купівлі-продажу електричної енергії та рахунком- фактурою № 06/2019 від 30.06.2019. У червні 2019 року відповідачем сплачено на рахунок позивача 840 847,32 грн.

Таким чином станом на 23.07.2019 за покупцем рахується заборгованість на загальну суму 241 979 493,66 грн про стягнення якої Київтеплоенерго звернулось із позовом до суду. Крім суми основного боргу позивач також просить суд стягнути з Енергоринку 25 273 439,43 грн інфляційних втрат та 29 409 665,12 грн три проценти річних за період з 01.07.2019 по 28.05.2021.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України був можливий лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, включно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання ДП «Енергоринок», як розпорядником коштів ОРЕ.

У спірний період діяв алгоритм розподіл коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії (ДП «Енергоринок»), затверджений постановою НКРЕКП від 29.12.2017 №1611, який передбачав, що у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді ДП «Енергоринок», у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії та ДП «НЕК «Укренерго».

Такими чином, Енергоринок під час здійснення закупівлі електричної енергії у Київобленерго не могло самостійно, на власний розсуд обирати з якого джерела, в яких обсягах та за якою ціною купувати електричну енергію, оскільки у своїй діяльності керувалося законодавством України, ДЧОРЕ та статутом, а також не вправі було проводити розрахунки за електричну енергію, в тому числі погашати заборгованість, іншим чином, ніж це визначено законодавством, а саме відповідно до алгоритму, встановленого НКРЕКП.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, щодо позову господарський суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частино1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (частина 1, 2 статті 692 ЦК України).

Судом враховано, що особливістю розрахунків за договором між сторонами спору було те, що розпорядження коштами, що накопичувалися на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання Енергоринок, здійснювалося НКРЕКП в межах наданих їй повноважень шляхом затвердження обов`язкових для виконання постанов, якими встановлювався алгоритм розподілу коштів. Відповідач самостійно не приймав рішень щодо розпорядження такими грошовими коштами.

Отже, до 01.07.2019 Енергоринок у відносинах з позивачем діяло згідно з умовами договору та вимогами чинного на той час законодавства, здійснюючи розрахунок Київтеплоенерго відповідно до затверджених НКРЕКП алгоритмів.

Проте, з 01.07.2019 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", яким запроваджено нову модель функціонування ринку електричної енергії, тобто балансуючий ринок та ринок допоміжних послуг, ринок "на добу наперед", внутрішньодобовий ринок, двосторонні договори.

У свою чергу, пунктом 23 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що з дати початку дії нового ринку електричної енергії визнається таким, що втратив чинність, зокрема Закон України "Про електроенергетику", відповідно до якого НКРЕКП встановлювала алгоритми Оптового ринку електричної енергії.

Згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії» алгоритм розподілу коштів - порядок розподілу уповноваженими банками коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, що встановлюється Регулятором відповідно до цього Закону.

У той же час, статтею 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено принципи встановлення алгоритму розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників.

Таким чином, пунктом 5 даної статті Закону встановлено єдиний випадок застосування відмінного від грошового розрахунку порядок перерозподілу коштів із застосування відповідного алгоритму, затвердженого державним регулятором, мова іде про рахунки із спеціальним режимом використання лише електропостачальника (за наявною ліцензією на такий вид діяльності).

З огляду на викладене вище, Законом України "Про ринок електричної енергії" не передбачено відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання Енергоринок та не надано повноважень НКРЕКП встановлювати з 01.07.2019 алгоритми розподілу коштів, зокрема щодо розрахунків Енергоринок з виробниками електричної енергії.

Пунктом 15 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оптовий постачальник електричної енергії провадить свою діяльність до повного погашення своєї кредиторської та дебіторської заборгованості за електричну енергію.

Таким чином, починаючи з 01.07.2019 ДП "Енергоринок" провадить свою діяльність у межах договірних відносин, що виникли на ОРЕ (договори купівлі-продажу, договори реструктуризації заборгованості рішення суду та мирові угоди), з учасниками ринку електричної енергії.

Приписи Закону України "Про ринок електричної енергії" не містять заборони проводити розрахунки Енергоринок із виробниками електричної енергії.

Статтею 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Отже, посилання відповідача у відзиві на механізм здійснення розрахунків за спірними правовідносинами сторін на Оптовому ринку електричної енергії України, які були врегульовані Законом України "Про електроенергетику" є безпідставним, оскільки ЗУ "Про електроенергетику" втратив чинність, а Законом України "Про ринок електричної енергії" не надано повноважень НКРЕКП встановлювати з 01.07.2019 алгоритми розподілу коштів, зокрема щодо розрахунків відповідача з виробниками електричної енергії.

Судом враховано, що 16.07.2020 року набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", крім статей 5 і 6, які набирають чинності з 01.07.2021.

У вищезазначеному Законі містяться статті щодо заходів погашення заборгованості на оптовому ринку електричної енергії України та механізми проведення взаєморозрахунків.

Також, в статті 1 Закон України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" містяться наступні визначення термінів:

процедура погашення заборгованості - комплекс необхідних заходів, спрямований на остаточне врегулювання кредиторської та дебіторської заборгованості на оптовому ринку електричної енергії, а також припинення діяльності оптового постачальника електричної енергії;

оптовий постачальник електричної енергії - державне підприємство "Енергоринок", утворене для забезпечення функціонування оптового ринку електричної енергії України;

заборгованість - сума коштів, що виникла до 1 липня 2019 року, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Вказані приписи кореспондуються із нормами статей 525, 526 ЦК України.

Вказане вище свідчить про хибність доводів Енергоринку, покладених в основу заперечень проти задоволення позову.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором № №15390/01 від 31.07.2018 відповідача перед позивачем в сумі 241 979 493,66 грн належним чином доведений, документально підтверджений, доказів оплати суми основного відповідачем, суду не надано, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 25 273 439,43 грн інфляційних втрат та 29 409 665,12 грн три проценти річних за період з 01.07.2019 по 28.05.2021.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Разом з тим, відповідно до листа Верховного Суду України "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р від 03.04.1997 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційної складової боргу, суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає три проценти річних у розмірі 29 409 665,12 грн та інфляційні втрати в розмірі 25 273 439,43 грн за період з 01.07.2019 по 28.05.2021.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями статей 78, 79 ГПК кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, беручи до уваги, що відповідачем не доведено наявності законодавчо визначених підстав звільнення від обов`язку сплачувати заборгованість, а також не надання доказів, що дали змогу дійти протилежного висновку, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За приписами статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами вирішення спору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Державного підприємства "Енергоринок", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Кабінет Міністрів України; 2) Міністерство енергетики та захисту довкілля України;3) Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 296 662 598,21 грн (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 31.05.2021) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Енергоринок" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ідентифікаційний код 21515381) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) 241 979 493,66 грн (двісті сорок один мільйон дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста дев`яносто три гривні 66 копійок) основного боргу, 25 273 439,43 грн (двадцять п`ять мільйонів двісті сімдесят три тисячі чотириста тридцять дев`ять гривень 43 копійки) інфляційних втрат за період з липня 2019 року по квітень 2021 року включно, 29 409 665,12 грн (двадцять дев`ять мільйонів чотириста дев`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 12 копійок) три проценти річних за період 01.07.2019-28.05.2021 та 672 350,00 грн (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят гривень 00 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30.08.2021.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ

СУДДЯ С. В. БАЛАЦ

СУДДЯ Н. І. ЗЕЛЕНІНА