ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року м. Харків Справа № 913/430/21

Провадження №1/913/430/21

За позовом Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача фізичної особи - підприємця Перекрьостової Наталії Миколаївни, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 28220 грн 16 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Без повідомлення та виклику учасників справи

Суть спору: про стягнення 21152 грн 59 коп. боргу, 1199 грн 91 коп. 3% річних, 3841 грн 46 коп. пені та 2026 грн 20 коп. інфляційних втрат за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №368 від 07.03.2018.

Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Так, ухвалою від 08.07.2021 суд запропонував сторонам на протязі 30 днів подати відповідні клопотання про призначення судового засідання (у разі необхідності), відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Як свідчать матеріали справи, 12.08.2021 поштою повернуто конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у справі з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

13.08.2021 суд через телефонний зв`язок повідомив відповідача про розгляд справи, про що складено довідку, яка долучена до справи. Таким чином відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи судом за позовом до нього.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.

Так, Перекрьостова Наталія Миколаївна з 18.11.2007 є власником приміщення магазину непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири АВР № 836438 від 17.04.2001 та інформаційною довідкою N 240769609 від 18.01.2021.

Нежитлове приміщення - приміщення магазину непродовольчих товарів за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 39/59 знаходиться на першому поверсі житлового будинку, система теплопостачання нежитлового приміщення є невід`ємною частиною централізованого опалення житлового будинку.

07.03.2018 між позивачем - Державним підприємством "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (виконавцем) та відповідачем - фізичною особою - підприємцем Перекрьостовою Наталією Миколаївною (споживачем) було укладено договір № 368 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору характеристики об`єкта надання послуг: опалювальна площа об`єкту 44,10 кв. метрів; адреса об`єкту: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 39/59; об`єм теплової енергії в межах Q рік = 7,10 Гкал./рік, з максимальним тепловим навантаженням E Q = 0,0037 Гкал./годину, згідно розрахунку максимального годинного та річного навантаження на опалення, наведеного у Додатку № 1 до цього договору.

Згідно п.2.1. договору тарифи на послуги на момент укладання цього договору становлять: вартість 1 Гкал. 1792,58 гривень (без ПДВ).

Розрахунковий розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладання цього договору наведено у Додатку № 1 до цього договору (п.2.2. договору).

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (п.2.3. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно рахунків, отриманих споживачем самостійно або уповноваженою ним особою (представником) до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, у відділі збуту теплової енергії виконавця, що знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б.37. Неотримання або несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від обов`язку оплати послуг з постачання теплової енергії.

У відповідності до п. 4.2.1 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Згідно п. 5.1 договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені; втручання у роботу засобів обліку теплової енергії; порушення зобов`язань, установлених законодавством і цим договором.

Відповідно до п. 9.1 договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

За матеріалами справи немає доказів, що відповідач направляв будь-які листи про розірвання договору, тому він є таким, що діє.

Факт постачання теплової енергії до нежитлового приміщення відповідача підтверджуються актами про включення теплоустановок № 0260 від 25.10.2017, № 0260 від 11.11.2018 та № 0260 від 04.11.2019.

У опалювальних сезонах 2018-2019 років з лютого по квітень та з листопада 2018 року по квітень 2019 року, 2019-2020 років з листопада 2019 року по квітень 2020 року позивач надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та опалення нежитлового приміщення відповідача на загальну суму 23009 грн. 61 коп.

У спірних періодах відповідачу надавались рахунки-акти від 28.02.2018 на суму 2439 грн 35 коп., від 31.03.2018 на суму 1976 грн 14 коп., від 30.04.2018 на суму 540 грн 67 коп., від 30.11.2018 на суму 957 грн 37 коп., від 31.12.2018 на суму 2196 грн. 73 коп., від 31.01.2019 на суму 2330 грн 38 коп., від 28.02.2019 на суму 1803 грн 84 коп., від 31.03.2019 на суму 1898 грн 58 коп., від 30.04.2019 на суму 293 грн 53 коп., від 30.11.2019 на суму 1187 грн 06 коп., від 31.12.2019 на суму 1627 грн 12 коп., від 31.01.2020 на суму 1917 грн 82 коп., від 29.02.2020 на суму 1606 грн 04 коп., від 31.03.2020 на суму 1666 грн 39 коп., від 30.04.2020 на суму 569 грн 03 коп., які є одночасно актами передавання-приймання (надання послуг з централізованого опалення).

З метою досудового врегулювання спору відповідачу надсилалися претензії щодо оплати заборгованості за спожиту теплову енергію: № 08-14-225 від 22.05.2018, № 08-14-27 від 05.02.2019, № 08-14-99 від 06.04.2019, № 08-14-22 від 22.01.2020, № 08-14-154 від 26.05.2020 (а.с. 22-24).

Оскільки оплату за теплову енергію відповідач здійснив не в повному обсязі, утворилась заборгованість у сумі 21152 грн 59 коп. та позивач звернувся до суду.

У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань нараховані додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України у вигляді 3% річних в сумі 1199 грн 91 коп., пені 3841 грн 46 коп. та інфляційних нарахувань - 2026 грн 20 коп.

Відповідач не надав відзив на позовну заяву та вказані вимоги позивача не оспорив.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Подібне право передбачається також ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну обґрунтованість позову з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання здійснюється Законом України "Про теплопостачання".

У відповідності до ст. 1 вказаного Закону теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно ст. 13 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 16 вказаного Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і такою дією є фактичне постачання теплової енергії та її отримання відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При розгляді справи, судом встановлено, що за період з лютого 2018 року по квітень 2020 року позивач поставив відповідачу теплову енергію на опалення нежитлового приміщення на загальну суму 23009 грн. 61 коп., що підтверджено оформленими рахунками-актами від 28.02.2018 на суму 2439 грн 35 коп., від 31.03.2018 на суму 1976 грн 14 коп., від 30.04.2018 на суму 540 грн 67 коп., від 30.11.2018 на суму 957 грн 37 коп., від 31.12.2018 на суму 2196 грн. 73 коп., від 31.01.2019 на суму 2330 грн 38 коп., від 28.02.2019 на суму 1803 грн 84 коп., від 31.03.2019 на суму 1898 грн 58 коп., від 30.04.2019 на суму 293 грн 53 коп., від 30.11.2019 на суму 1187 грн 06 коп., від 31.12.2019 на суму 1627 грн 12 коп., від 31.01.2020 на суму 1917 грн 82 коп., від 29.02.2020 на суму 1606 грн 04 коп., від 31.03.2020 на суму 1666 грн 39 коп., від 30.04.2020 на суму 569 грн 03 коп., які є одночасно актами передавання-приймання (надання послуг з централізованого опалення) (арк. справи 26-33).

Оплату послуг за поставлену теплову енергію відповідач здійснив не в повному обсязі, у той час, як відповідно до п. 3.1 договору вони мають сплачуватись не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно рахунків, отриманих споживачем.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Таким чином наданими позивачем доказами підтверджується та господарський суд встановлює факт прострочення сплати відповідачем та наявності з його боку заборгованості перед позивачем за спожиту теплову енергію у сумі 21152 грн. 59 коп. за період з лютого 2018 року по квітень 2020 року.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу).

Пунктом п. 5.1 договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» суб`єкти підприємницької діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу (постанова Верховного Суду України від 16 квітня 2013 р. у справі N 3-6гс13).

Так, позивач застосував відповідальність за несвоєчасність виконання грошових зобов`язань, передбачену п. 5.1 договору у вигляді пені у сумі 3841 грн. 46коп. за період з 26.03.2020 по 25.11.2020, що вбачається з доданого до справи належного розрахунку цих вимог.

Вимоги позивача про стягнення 1199 грн. 91 коп. 3% річних (за період з 26.11.2018 по 28.02.2021) та 2026 грн. 20 коп. інфляційних втрат (за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року) є обґрунтованими та відповідають ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позов задовольняється повністю на вказані вище суми боргу та додаткових нарахувань у вигляді інфляційних втрат, пені та 3% річних з віднесенням на відповідача судового збору повністю у сумі 2270 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль"до фізичної особи - підприємця Перекрьостової Наталії Миколаївни про стягнення 28220 грн 16 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Перекрьостової Наталії Миколаївни, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 на користь Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Промислова, буд. 17, ідент. код 00131050 - 21152 грн. 59 коп. боргу, 1199 грн. 91 коп. 3% річних, 2026 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань, 3841 грн. 46 коп. пені та 2270 грн. 00 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 28.08.2021.

Суддя Н.М.Зюбанова