ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 серпня 2021 року № 903/633/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Рембудуправління-Вишків-АТ

до відповідачів:

1) Управління капітального будівництва Волинської обласної державної адміністрації

2) Волинської обласної державної адміністрації

3) Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області

про стягнення 85034,87 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача-1: н/з;

від відповідача-2: Данилюк Т. М., довіреність № 5425/58/2-21 від 14.07.2021;

від відповідача-3: Петрунів Т. С., довіреність № 04-04-06/123 від 05.01.2021.

В с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю Рембудуправління-Вишків-АТ звернулося до суду з позовом до відповідачів: Управління капітального будівництва Волинської обласної державної адміністрації, Волинської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення 85034,87 грн, з них 61559,87 грн інфляційних втрат, 23475,66 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.08.2021.

20.08.2021 відповідач-2 через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Даний відзив з додатками приєднано до матеріалів справи.

23.08.2021 відповідач-3 подав відзив на позовну наяву № 04-09-10/4745 від 20.08.2021 в якому вимоги позивача заперечує та просить відмовити в задоволені позовних вимог з підстав наведених у відзиві. Даний відзив з додатками приєднано до матеріалів справи.

25.08.2021 відповідач-1 подав відзив № 1066/05/2-21 від 25.08.2021 в якому вказує, що позов ТзОВ Рембудуправління-Вишків-АТ є безпідставним, а управління є неналежним відповідачем та просить відмовити в задоволені позову з підстав наведених у відзиві. Даний відзив з додатками приєднано до матеріалів справи.

27.08.2021 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву № 20 від 27.08.2021 в якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача. Також позивач подав відповідь на відзиви відповідачів № 17 від 27.08.2021, яка приєднана до матеріалів справи.

30.08.2021 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання № 1090/05/2-21 від 28.08.2021 про розгляд справи за відсутності його представника. Дане клопотання приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 31.08.2021 представники відповідача-2 та відповідача-3 щодо направлення справи за підсудністю поклалися на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справа не підсудна Господарському суду Волинської області, виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

ГПК України передбачено, зокрема, встановлено правила територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу ст. 30 ГПК України, під виключною підсудністю розуміється те, що певна категорія справ за предметом спору або суб`єктним складом її учасників може розглядатися лише певним господарським судом, правила іншої підсудності в такій категорії справ застосовуватися не можуть.

З огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Згідно частини 5 статті 30 ГПК України, спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради, або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Як вбачається з матеріалів справи, одним із відповідачів, згідно із заявленим позовом, є Волинська обласна державна адміністрація, отже, даний спір підсудний Господарському суду міста Києва через виключну підсудність такого спору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, 30, 31, 234, 235, 256 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

справу № 903/633/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Рембудуправління-Вишків-АТ до Управління капітального будівництва Волинської обласної державної адміністрації, Волинської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення 85034,87 грн передати до Господарського суду міста Києва (01054, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-В) за виключною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 03.09.2021.

Суддя А. С. Вороняк