ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5998/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до Дочірнього підприємства "Фрештекс-Україна" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості із плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у загальному розмірі 68 998 грн. 87 коп.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Дочірнього підприємства "Фрештекс-Україна" (далі - відповідач) плату за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у загальному розмірі 68 998 грн. 87 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 54 248 грн. 48 коп. - основний борг;

- 3 797 грн. 39 коп. - штраф;

- 3 303 грн. 96 коп. - 3% річних;

- 7 649 грн. 04 коп. - інфляційні втрати.

Також позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, з метою здійснення контролю якості стічних вод, здійснено відбір проб стічних вод підприємства відповідача, внаслідок чого було складено акт від 04.02.2019. За результатами проведеного лабораторного аналізу виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджується протоколами дослідження якості стічних вод № 81 від 06.02.2019 та № 81 від 11.02.2019, у зв`язку з чим проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням та виставлено рахунок № 23 від 29.03.2019 на суму 54 248 грн. 48 коп., який у добровільному порядку відповідачем не був оплачений, що і стало причиною звернення з позовом до суду. За прострочення виконання зобов`язання з оплати рахунку № 23 від 29.03.2019 на суму 54 248 грн. 48 коп. на підставі пункту 5.1.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 3 797 грн. 39 коп. Також, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з травня 2019 року по квітень 2021 року у сумі 7 649 грн. 04 коп., а також 3% річних за період прострочення з 21.04.2019 по 30.04.2021 у сумі 3 303 грн. 96 коп.

Крім того, подана до суду позовна заява містить клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.06.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 34380/21 від 13.07.2021), в яких він проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на наступне:

- в журналі реєстрації перевірок ДП "Фрештекс-Україна" відсутні записи про перевірку та заходи контролю КП "Кривбасводоканал" щодо підприємства;

- відсутні докази того, що відповідач чинив перешкоди для перевірки;

- під час спірного відбору не було відібрано арбітражну пробу стічної води, ,що позбавило можливості відповідача захистити свої інтереси за допомогою звернення до незалежної атестованої лабораторії;

- працівники КП "Кривбасводоканал" зайшли на територію ДП "Фрештекс-Україна" через територію ТОВ "Полстар", у зв`язку з чим у відповідача не було можливості зафіксувати час приходу спеціалістів КП "Кривбасводоканал", а також викликати уповноважено особу та прийняти участь у процедурі відбору проби;

- КП "Кривбасводоканал" не було заявлено про виділення з боку відповідача уповноваженого представника для відбору проб. Цей факт підтверджується відсутністю в акті відбору інформації про відмову споживача виділити уповноваженого представника для відбору проб і тим, що рахунок за понаднормативний скид забруднень було виставлено без застосування коефіцієнту Кк=2 за лютий 2019 року;

- відповідачу не відомо де знаходиться колодязь КК10, з якого було відібрано пробу, оскільки відповідно до Акту розмежування балансової приналежності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін від 27.01.2016 на території ТзДВ "Криворізька швейна фабрика "Старт", на якій ДП "Фрештекс-Україна" орендує офісні приміщення та має власні виробничі потужності, наявні лише колодязі з КК1 до КК7;

- з протоколів дослідження якості стічних вод № 81 від 06.02.2019 та № 81 від 11.02.2019 не можливо встановити де і хто виконував описані в протоколі дослідження, а також чи дотримано методику визначення хімічного споживання кисню (ХСК) та біохімічного споживання кисню після n днів (БСК);

- з акту відбору проб від 04.02.2019 неможливо встановити номери посудин з пробами, назву проби, мету відбору, спосіб відбору проби, вид проби (разова або об`єднана) та спосіб усереднення, дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо). Окремих супровідних документів, які містять відомості, передбачені пунктом 9.1 КНД 211.1.0.009-94 КП "Кривбасводоканал" також не складалось. У відповідності до пункту 7.5 КНД 211.0.1.009-94, об`єм проби при ручному відборі має бути принаймні у три рази більшим за об`єм необхідний для одного визначення усіх показників;

- з огляду на той факт, що для визначення ХСК проби консервують, а для визначення БСК - не консервують, то для визначення кожного з цих показників про ручному відборі проби повинно було бути відібрано щонайменше по 1.5 л води для кожної проби в скляний посуд з притертою пробкою. З протоколів № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 вбачається, що з води, відібраної у скляний посуд з притертою пробкою (Іл.+Іл.+Іл.+Іл.), лабораторією КП "Кривбасводоканал" визначено аж 14 показників . При цьому дослідження якості стічної води відбувалося 06.02.2019 (через дві доби після відбору). Зазначені факти є грубим порушенням правил, визначених відповідними методиками. Для дослідження кожної допустимої концентрації необхідно відбирати окрему пробу стічної води, складати супровідний документ до неї із внесенням всієї необхідної обов`язкової інформації відповідно до пунктів 9.1, 9.2 Керівного нормативного документа (КНД) 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод";

- недотримання національних стандартів України та керівних нормативних документів при відборі проб стічних вод ДП "Фрештекс-Україна" та їх дослідженні, дає підстави вважати акт відбору проб стічної води б/н від 04.02.2019 та протоколи аналізу стічних вод №81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 неналежними доказами перевищення підприємством гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах;

- у зв`язку з тим, що КП "Кривбасводоканал" при виставленні рахунку № 23 від 29.03.2019 використав протоколи досліджень стічної води № 81 від 06.02.2019 та 11.02.2019 власної відомчої лабораторії без проведення 04.02.2019 процедури відбору арбітражної проби стічної води у споживача ДП "Фрештекс-Україна" існують вищеприведені обґрунтовані підстави вважати упередженою роботу представників КП "Кривбасводоканал" з відбору проб стічної води 04.02.2019 та необ`єктивними результати досліджень стічної води № 81 від 06.02.2019 та 11.02.2019 з одноразово начебто виявленими перевищеннями показників органічних складових по ХСК та БСК на виробництві;

- відтак, відібрання проб води для аналізу у лабораторії КП "Кривбасводоканал" в колодязі КК2 було здійснено з порушенням порядку проведення відбору проб, встановленого діючими нормативними документами з цього питання. Дослідження якості стічних вод відбувалося не за тими пробами, які відібрали представники КП "Кривбасводоканал" на території ДП "Фрештекс-Україна". Порушення такого порядку унеможливлює прийняття результатів проведеного хімічного аналізу таких проб за достовірні. також відповідач звертав увагу на некоректне формулювання позовних вимог.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 35708/21 від 20.07.2021), в якій він не погоджується з доводами відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- обставини даної справи є аналогічними тим, що були предметом розгляду у справі №904/3392/19;

- у справі № 904/3392/19 Верховним Судом в постанові від 08.12.2020 вказано, що суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідачем дотримано порядок, встановлений положеннями вищезазначеного законодавства, при відборі та дослідженні проб стічних вод позивача, складені відповідачем документи, по відношенню до позивача, свідчать про перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах позивача та наявність підстав для нарахування 54 248 грн. 48 коп.;

- додаткова плата за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням не є оперативно-господарською санкцією, а є підвищеною платою, яка відповідно до умов договору не входить до вичерпного переліку оперативно-господарських санкцій;

- у розділі "Зауваження з боку Споживача" Акту про відбір проб стічних від 04.02.2019 ніяких зауважень представником споживача внесено не було;

- під час відбору проб стічних вод на об`єкті споживача відбір проб здійснювався у тару, яка повністю задовольняла уповноважену особу споживача бухгалтера Жоржоліані І.А. Жоден з працівників КП "Кривбасводоканал" не створював перешкоди для представника відповідача вносити будь-які зауваження до акту про відбір проб стічних вод, у тому числі і фіксувати у них обставини відбору проб стічних вод ДП "Фрештекс-Україна";

- представники КП "Кривбасводоканал" 04.02.2019 почали здійснювати відбір проб стічних вод у каналізаційному колодязі КК-2 ДП "Фрештекс-Україна" тільки з приходом представника споживача-бухгалтера Жоржоліані І.А., яка була обізнана про намір виробника здійснити відбір проб стічних вод, прибула до каналізаційного колодязя КК-2, назвала свою посаду, прізвище, ім`я, по-батькові, була присутньою під час відбору проб, але відмовилась підписати акт відбору проб. Як посадова особа підприємства, бухгалтер Жоржоліані І.А. була обізнана про наявність наказу № 64 від 14.05.2018 "Про призначення відповідальних осіб за справний стан та безпечну експлуатацію водного господарства ДП "Фрештекс-Україна": Суржко А.А., Палащенка О.П., мала час для виклику саме призначених відповідальних осіб на місце відбору, але не вчинила таких дій. Таким чином, бухгалтер Жоржоліані І.А. свідомо взяла на себе відповідальність бути представником споживача при відборі проб стічних вод 04.02.2019;

- для таких дій як присутність під час здійсненні відбору контрольних проб стічних вод та підписання акту відбору проб, представнику споживача не обов`язково мати статус уповноваженого представника. Таким чином, відповідач на виконання вимог Правил №316 при здійсненні відбору проби стічних вод забезпечив присутність свого представника, який в свою чергу від підпису акту відбору проб відмовився;

- відбір проб було здійснено у належному місці, зазначеному в акті розмежування балансової належності, які є невід`ємною частиною договору, з дотриманням вимог нормативних документів;

- позивачем дотримано порядок відбору проб стічних вод, визначений КНД 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод";

- надані позивачем акт від 04.02.2019 та протоколи від 06.02.2019 та від 11.02.2019 є належними доказами по справі;

- надані відповідачем акти за 2015-2016 роки не є належними доказами по даній справі.

Від відповідача електронною поштою надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 38524/21 від 05.08.2021), які в подальшому надійшли в оригіналі (вх. суду № 39237/21 від 10.08.2021), в яких він проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись додатково на наступне:

- встановлені по справі № 904/3392/19 обставини є правовою оцінкою доводів сторін саме по справі № 904/3392/19;

- бухгалтер Жоржоліані І.А. правомірно відмовилась від підписання акта від 04.02.2019, оскільки не була уповноважена на вчинення такої дії підприємством; працівники бухгалтерії не обізнані з Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення, процедурою відбору проб стічних вод та умовами договору про надання послуг з централізованого водопостачання між позивачем та відповідачем.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки в усіх учасників справи було достатньо часу для подання як заяв по суті справи так і доказів, на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Судом також враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення.

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" утворено відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Цивільного та Господарського кодексів України. Засновником підприємства та власником його майна є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (пункти 1.1. та 1.2. Статуту підприємства). Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2 Статуту комунального підприємства "Кривбасводоканал" підприємство створене з метою отримання прибутку за рахунок виробництва та надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення населенню, підприємствам, установам та організаціям. Основними напрямками діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення потреб населення та інших споживачів послугами водопостачання, транспортування питної води споживачам по водопровідним мережам; забезпечення транспортування стічних вод по колекторам та каналізаційним мережам, їх очищення на очисних спорудах.

Зі змісту статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, серед яких централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.

Згідно з вимогами пунктів 2.1. та 2.2. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 (далі - Правила № 190), договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду і питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги". Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до частин 1 та 3 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" № 2918-ІІІ від 10.02.2002 укладення договору між підприємством водопостачання та споживачем на надання послуг з водопостачання є обов`язковим.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 затверджено "Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" та "Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (далі - Правила № 316).

З метою забезпечення в м. Кривому Розі дії механізму приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, відповідно до вимог статей 13, 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", пункту 4 розділу І Правил № 316 рішенням Криворізької міської ради від 13.02.2019 № 79 затверджено "Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" (далі - Правила №79).

З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2016 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі - виробник, позивач) та Дочірнім підприємством "Фрештекс-Україна" (далі - споживач, відповідач) укладено у письмовій формі договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 47 (далі - договір, а.с.17-21),відповідно до умов пункту 1.1. якого виробник зобов`язується своєчасно надавати споживачеві - відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до пункту 1.2. договору, орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки споживача, узгодженої з відділом водозбуту виробника, яка є невід`ємною частиною договору. Загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води орієнтовно складає: 2741 м3/міс, 32892 м3/рік. Загальний обсяг послуг з централізованого водовідведення орієнтовно складає: 2 741 м3/міс; 32 892 м3/рік.

В пункті 5.1.4. договору сторони обумовили, що за порушення господарських зобов`язань до споживача можуть бути застосовані оперативно-господарські санкції у наступних випадках та видах: у випадку скиду споживачем додаткових обсягів стічних вод (які не враховані договором, або/та обсяг яких перевищує встановлений договором об`єм), що надходять до міської каналізації, споживач зобов`язаний сплатити додаткову плату за понадлімітні обсяги скидів забруднюючих речовин у водойми у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу відповідно до умов договору.

Точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виробника до споживача та розмежування відповідальності за стан і експлуатацію водопровідних та каналізаційних мереж, зазначені у Актах розмежування балансової та експлуатаційної належності, які є невід`ємною частиною договору (пункт 6.1. договору).

Місця відбору проб стічних вод погоджуються сторонами в акті розмежування балансової приналежності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін (пункт 6.2. договору).

27.01.2016 сторонами підписано та скріплено печатками акт розмежування балансової належності мереж водовідведення й експлуатаційної відповідальності сторін, відповідно до якого межею поділу є колодязь на врізанні КК-1, контрольний колодязь для відбору проб стічних вод КК-2 (а.с.22).

Водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території (пункт 3 частини 1 статті 44 Водного кодексу України).

Відповідно до підпункту 4.5. пункту 1. розділу II Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" № 316 від 01.12.2017 виробники повинні, зокрема контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий відбір контрольних проб, пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності. який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання.

Згідно з пунктом 2 Правил № 316 підприємства зобов`язані, виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Пунктом 6 розділу VI Правил № 316 встановлено, що з метою контролю якості стічних вод споживачів, виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрації (далі - ДК) забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2019 представниками відповідача в присутності представника позивача - бухгалтера Жоржоліані І.А. було здійснено відбір проб стічних вод підприємства ДП "Фрештекс-Україна" за адресою вул. В. Великого, 43 В, за результатами якого було складено акт відбору стічних вод від 04.02.2019 (а.с.27).

Хіміко-бактеріологічною лабораторією відповідача проведено дослідження відібраних стічних вод, за результатами якого було складено протоколи дослідження якості стічних вод №81 від 06.02.2019 (а.с.31) та № 81 від 11.02.2019 (а.с.32).

Відповідно до вказаних протоколів відбір стічних вод ДП "Фрештекс-Україна" здійснювався 04.02.2019 по вул. В. Великого, 43В, КК10. Колір - синій, запах - фекальний.

В ході зазначеного дослідження виявлено перевищення допустимих концентрацій (надалі - ДК) забруднюючих речовин в стічних водах позивача, зокрема: фактична концентрація ХСК 801 мгО2/дм3 при допустимій концентрації 500 мгО2/дм3; співвідношення ХСК/БСК 5 - 2,67, при допустимій концентрації < 2,5.

Відповідач направив позивачу лист - повідомлення № 1256 від 07.02.2019 (а.с.34), в якому зазначив, що 04.02.2019 на підставі договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 47 від 11.01.2016 та "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення", затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 (далі - Правила № 316), з метою здійснення контролю за якістю стічних вод, що надходять у комунальну каналізаційну мережу міста, у контрольному колодязі КК-2, згідно акту розподілу балансової належності мереж водовідведення й експлуатаційної відповідальності сторін від 27.01.2016, ДП "Фрештекс-Україна" за адресою вул. В. Великого, 43 В, здійснено відбір проб стічних вод. Попередній хімічний аналіз проб стічних вод ДП "Фрештекс-Україна", виконаний лабораторією КП "Кривбасводоканал" виявив перевищення допустимої концентрації вмісту забруднюючої речовини за показником ХСК.

Відповідачем здійснено розрахунок величини плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу за період з 07.11.2018 по 04.02.2019 з перевищенням допустимих концентрацій (а.с.39) та виставлено рахунок № 23 від 29.03.2019 на суму 54 248 грн. 48 коп. (а.с.40).

Листом № 3541 від 02.04.2019 відповідач направив позивачу розрахунок величини плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу за період з 07.11.2018 по 04.02.2019 та рахунок № 23 від 29.03.2019 на суму 54 248 грн. 48 коп., та вимагав від ДП "Фрештекс-Україна" оплатити протягом трьох банківських днів, згідно з пунктом 3.2. Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення № 47 від 11.01.2016 означений рахунок у сумі 54 248 грн. 48 коп. (а.с.41).

Відповідач з правомірністю вказаної вимог не погодився, вважав вимогу безпідставною та оскаржив оперативно-господарську санкцію, оформлену у вигляді рахунку № 23 від 29.03.2019 на суму 54 248 грн. 48 коп., до Господарського суду Дніпропетровської області. За наслідками розгляду вказаної справи Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення від 04.11.2019 по справі № 904/3392/19, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі(а.с.49-59). Вказане рішення суду залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2020 (а.с.60-74) та постановою Верховного Суду від 08.12.2020 (а.с.75-78). Рішення судів мотивовані тим, що КП "Кривбасводоканал" дотримано порядок, встановлений положеннями вищезазначеного законодавства, при відборі та дослідженні проб стічних вод ДП "Фрештекс-Україна", складені КП "Кривбасводоканал" документи, по відношенню до ДП "Фрештекс-Україна", свідчать про перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах ДП "Фрештекс-Україна" та наявність підстав для нарахування 54 248 грн. 48 коп.

Заперечуючи проти задоволення позову у даній справі, відповідач вважає, що обставини справи № 904/3392/19 не є преюдиційними. Крім того, заперечення відповідача у даній справі пов`язані з такими обставинами.

Як вказує відповідач, відповідальними представниками ДП "Фрештекс-Україна" щодо роботи з представниками КП "Кривбасводоканал" з питань відбору проб стічної води є енергетик Суржко Андрій Андрійович та начальник котельні Палащенко Олександр Петрович. На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи було долучено Наказ №64 від 14.05.2018 "Про призначення осіб відповідальних за справний стан та безпечну експлуатацію водного господарства ДП "Фрештекс-Україна" (а.с.103).

Як зазначає відповідач, в акті відбору проб стічних вод від 04.02.2019 не зафіксовано часу прибуття представників КП "Кривбасводоканал" на територію ДП "Фрештекс-Україна", часу пред`явлення вимог про прибуття уповноваженого представника підприємства на місце відбору проб. Відповідно, неможливо встановити чи була взагалі у ДП "Фрештекс-Україна" можливість забезпечити присутність свого уповноваженого представника на місці відбору проб стічної води. В акті від 04.02.2019 зазначено, що відбір стічної води було здійснено в присутності представника підприємства бухгалтера Жоржоліані І.А., яка під час її опитування повідомила, що єдине, що вона бачила це безпосередньо акт, який її попросили підписати представники КП "Кривбасводоканал", попередньо запитавши про її посаду, прізвище, ім`я та по-батькові. Зрозуміло, що ставити свій підпис на документі, до якого вона не має жодного відношення, бухгалтер підприємства відмовилася і це не є фактом відмови представника підприємства від підпису на ньому, але є фактом порушення прав підприємства - споживача, принаймні, на забезпечення протягом 30 хвилин від моменту прибуття представників КП "Кривбасводоканал" на підприємство присутності свого уповноваженого представника при відборі, на відбір одночасно з контрольною арбітражної проби, що передбачено пунктом 9 розділу VI "Порядку контролю за скидом стічних вод до систем централізованого водовідведення" Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316.

Відповідач також вважає, що КП "Кривбасводоканал" в порушення Правил від 01.12.2017 № 316 під час відбору контрольної проби не відібрало арбітражної проби, частину якої вони повинні були передати для зберігання на підприємстві. Відповідно до законодавства арбітражна проба відбирається без жодної окремої вимоги з боку споживача. В наданих підприємству Протоколах дослідження якості стічних вод № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 зазначено, що проба, яку "аналізувала" лабораторія відібрана з колодязя КК10. ДП "Фрештекс-Україна" невідомо де знаходиться цей колодязь, але імовірніше за все поза межами території підприємства, оскільки відповідно до Акту розмежування балансової приналежності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін від 27.01.2016 на території ТзДВ "Криворізька швейна фабрика "Старт" (на якій ДП "Фрештекс-Україна" орендує офісні приміщення та має власні виробничі потужності) наявні лише колодязі з КК1 до КК7. Крім цього, в Протоколі № 81 від 06.02.2019 зазначено, що вода з проби має фекальний запах. За межами підприємства до міської каналізації впадає міська каналізація. Отже, якщо аналізована проба була відібрана з колодязю КК10, то фекальний запах стоків можливий, а у разі, якщо вона відібрана з колодязю КК2 на території ДП "Фрештекс-Україна", це неможливо. З форми та змісту протоколів дослідження якості стічних вод № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 неможливо встановити де і хто саме виконував дослідження (ні бланку, ні печатки лабораторії цей документ не містить, кваліфікацію лаборанта, який проводив дослідження теж не зазначено.). Не зазначено в Протоколах і методику, за якою проводилося визначення хімічного споживання кисню (ХСК) та біохімічного споживання кисню після n днів (БСК).

Відповідач також зазначає, що позивачем не дотримано вимоги національних стандартів України та керівних нормативних документів при відборі проб стічних вод ДП "Фрештекс-Україна" та їх дослідженні, що дає підстави вважати акт відбору проб стічної води б/н від 04.02.2019 та протоколи аналіз стічних вод № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 неналежними доказами перевищення підприємством гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах. Відтак, відібрання проб води для аналізу у лабораторії КП "Кривбасводоканал" в колодязі КК2 було здійснено з порушенням порядку проведення відбору проб, встановленого діючими нормативними документами з цього питання. Дослідження якості стічних вод відбувалося не за тими пробами, які відібрали представники КП "Кривбасводоканал" на території ДП "Фрештекс-Україна". Порушення такого порядку унеможливлює прийняття результатів проведеного хімічного аналізу таких проб за достовірні.

Відтак, за твердженням відповідача, відібрання проб води для аналізу у лабораторії КП "Кривбасводоканал" було здійснено з порушенням порядку проведення відбору проб, встановленого діючими нормативними документами з цього питання, а дослідження якості стічних вод відбувалося не за тими пробами, які відібрали представники КП "Кривбасводоканал" на території ДП "Фрештекс-Україна", тому порушення такого порядку унеможливлює прийняття результатів проведеного хімічного аналізу таких проб за достовірні, а відповідно, і стягнення нарахованої плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу з 07.11.2018 по 04.02.2019 в сумі 54 248 грн. 48 коп. Вказане і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини сторін виникли 04.02.2019 в момент відібрання відповідачем проб стічних вод з контрольного колодязя підприємства позивача та проведення відповідачем відповідних досліджень в період з 06.02.2019 по 11.02.2019, а наслідки виявлених відповідачем порушень позивачем умов Договору № 47 від 11.01.2016 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які знайшли прояв у скиданні споживачем стічних вод до мереж водовідведення з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин розповсюджені на період, який передував проведенню такого контролю, а саме з 07.11.2018 по 04.02.2019.

В преамбулі договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 47 від 11.01.2016 сторони зазначили, що при його укладенні керувалися Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002 № 2918-ІІІ, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004, "Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190), "Правилами надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила № 630), "Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу", затвердженими рішенням сесії Криворізької міської ради від 29.09.2004 № 2202 (далі - Правила № 2202), Інструкцією "Про встановлення та стягнення сплати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.10.2018 за № 56/31508 затверджено Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (надалі - Правила №316). Ці Правила та Порядок набрали законної сили з 02.02.2018.

Відповідно до пункту 1 Правил № 316 ці Правила розроблено з метою: захисту здоров`я персоналу систем збирання, відведення стічних вод та очисних споруд; запобігання псуванню обладнання систем водовідведення, очисних і суміжних з ними підприємств; гарантування безперебійної в межах регламентних норм роботи споруд очищення стічних вод та обробки осадів; гарантування, що скиди стічних вод з очисних споруд не спричинять згубного впливу на навколишнє середовище; гарантування, що осад може бути утилізований у безпечний і прийнятний для навколишнього середовища спосіб.

Відповідно до пункту 2 Правил № 316 - ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).

Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 1 статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 6 Цивільного кодексу України визначає, що:

1. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

2. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

3. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

4. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Стаття 5 Цивільного кодексу України встановлює, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства з моменту набрання чинності Правил № 316, правовідносини сторін за вказаним договором підлягають регулюванню також цим нормативним актом, а раніше прийняті нормативні акти підлягають застосуванню в тій частині, що не суперечить Правилам № 316.

Щодо доводів відповідача стосовно допущених позивачем порушень встановленого чинними нормативними актами порядку відбору проб господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Правил № 316 кожен споживач скидає стічні води до системи централізованого водовідведення через окремий випуск з обов`язковим облаштуванням контрольного колодязя, розташованого у місці, погодженому з виробником.

Об`єднання випусків стічних вод від кількох споживачів може здійснюватися тільки після контрольного колодязя на каналізаційному випуску кожного споживача.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Правил № 316 виробники повинні, зокрема:

1) забезпечувати приймання, відведення і очищення стічних вод у межах розрахункових проектних показників системи централізованого водовідведення та КОС із дотриманням вимог Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 № 465;

3) контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами;

5) здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється місцевими правилами приймання.

Споживачі повинні дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання (підпункт 1 пункту 2 розділу 2 Правил №316).

З метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача. У разі відмови представника споживача поставити свій підпис у журналі або акті представник виробника зазначає про це в журналі або акті (пункт 6 розділу 6 Правил № 316).

Контрольна проба - проба стічних вод споживача (субспоживача), відібрана виробником з контрольного колодязя з метою визначення складу стічних вод, що відводяться до системи централізованого водовідведення виробника (абзац 15 пункту 3 розділу 1 Правил № 316).

Контрольний колодязь - колодязь на каналізаційному випуску споживача безпосередньо перед приєднанням до каналізаційного колектора виробника або в іншому місці за погодженням із виробником з вільним доступом виробника до такого колодязя (абзац 14 пункту 3 розділу 1 Правил № 316).

У разі виявлення перевищення ДК забруднюючих речовин, встановлених цими Правилами та місцевими правилами приймання, виробник у строк не більше п`яти робочих днів з дати відбору контрольної проби направляє споживачу лист-повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживача та результати хімічного аналізу. У строк, що не перевищує шести місяців після визначення перевищення допустимих концентрацій, виробник направляє споживачу рахунок за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин та копії підтвердних документів (пункт 8 розділу 6 Правил №316).

На підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів (пункт 4 розділу 1 Правил № 316).

Відповідно до пункту 10 розділу 6 Правил № 316 у місцевих правилах приймання конкретизуються питання щодо:

1) відбору проб стічних вод на аналіз;

2) оформлення процедури відбору проб, у тому числі форми супровідного документа, що складатиметься за результатом відбору проб, з фіксуванням інформації щодо відібраної проби (дата, час, місце відбору; вид, об`єм проби; тип матеріалу тари, його об`єм; процедура попередньої обробки проби; відомості про особу, яка відбирала пробу, тощо) з урахування вимог та положень ДСТУ ISO 5667-2-2003 "Якість води. Відбір проб. Частина 2. Настанови щодо методів відбирання проб", ДСТУ ISO 5667-3-2001 "Якість води. Відбір проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами", ДСТУ ISO 5667-10-2005 "Якість води. Відбирання проб. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод", КНД 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних і технологічних вод", Правил користування.

Рішенням Криворізької міської ради № 2202 від 29.09.2004 затверджено Правила приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу міста Кривого Рогу (далі - Правила № 2202).

Правила приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу (надалі - Правила) розроблені відповідно до положень Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 01 03.1999 № 303 "Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору" зі змінами і доповненнями, Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 № 465, згідно з Будівельними нормами і правилами "Каналізація. Зовнішні мережі та споруди" (БНіП 2.04.03-85, окрім пункту 6.2), Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 Інструкцією про встановлення та стягнення сплати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими єдиним Наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, Основними напрямками державної політики України у галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, затвердженими Постановою Верховної Ради України від 05.03.1998 № 188/98-ВР, Водного кодексу України (пункт 1.1. Правил № 2202).

Відповідно до пункту 1.2. Правил № 2202 правила регламентують умови користування системою комунального водовідведення міста Кривого Рогу та нормативи водовідведення по кількості і якості стічних вод, прийнятих від підприємств, установ, організацій, юридичних і фізичних осіб - підприємців (надалі - Абоненти), у комунальну каналізаційну мережу, з метою забезпечення:

- безаварійної роботи, безпечної експлуатації і довговічності мереж системи каналізації (запобігання замулювання, зажирювання, закупорки і загазованості трубопроводів, а також агресивного впливу на матеріал труб, колодязів, устаткування й здоров`я обслуговуючого персоналу);

- якісної і безаварійної роботи міських очисних споруд (запобігання порушення технологічного режиму очищення стічних вод внаслідок наднормативного надходження забруднюючих речовин), екологічної безпеки навколишнього середовища (попередження забруднення басейну р. Дніпра недостатньо очищеними стічними водами).

Взаємовідносини між комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі Водоканал) і Абонентами регламентує Договір на скидання стічних вод у міську каналізаційну мережу м. Кривого Рогу (Договір), а також дані Правила і нормативні акти, що діють у період дії Договору (пункт 1.4. Правил № 2202).

При здійсненні контролю за скиданням абонентом стічних вод у міську каналізаційну мережу водоканал керується цими Правилами (пункт 1.5. Правил №2202).

Правила є обов`язковими для абонентів усіх видів власності, що відводять стічні води в комунальну каналізаційну мережу міста (пункт 1.6. Правил №2202).

Для всіх абонентів, що скидають стічні води в комунальну каналізаційну мережу міста, в залежності від їх належності до однієї із станцій аерації, встановлені єдині допустимі концентрації (ДК) забруднюючих речовин - (пункт 1.12., табл. 1; 2; 3). ДК встановлено згідно з положеннями Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України, Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України (п. 1.1) та технічними можливостями комунальної каналізаційної мережі міста і очисних споруд, з урахуванням затверджених гранично-допустимих скидів речовин, що надходять з очищеними стічними водами в водні об`єкти, і якісного складу води із міськводопроводу (пункт 1.9. Правил № 2202).

ДК - допустимі концентрації забруднюючих речовин (абзац 4 розділу "перелік термінів" Правил №2202).

Перелік речовин, що заборонені до скиду в комунальну каналізаційну мережу міста (пп. 3.2 - 3.6), є єдиним для стічних вод усіх категорій Абонентів (пункт 1.12. Правил № 2202).

Абоненти несуть встановлену законодавством відповідальність за порушення цих Правил і за аварійні ситуації, які можуть виникнути у комунальній каналізаційній мережі міста і очисних спорудах внаслідок скидання абонентом до них забруднень, що кількісно і якісно не відповідають вимогам цих Правил (пункт 1.13. Правил № 2202).

Відносини водоканалу і абонента, у тому разі й питання про відповідальність абонентів за порушення даних Правил, будуються за цивільно-правовими договорами. Для приєднання до комунальної каналізаційної мережі міста абоненту необхідно укласти з водоканалом договір на скидання стічних вод (пункт 2.1. Правил № 2202).

Водоканал здійснює постійний контроль за кількістю і якістю стічних вод, що надходять у комунальну каналізаційну мережу від усіх Абонентів (п. 5.1. Правил № 2202).

Контроль містить у собі: облік кількості стічних вод; аналіз наданих абонентами звітних відомостей про обсяги і якісний склад стічних вод, режим їх скиду; обстеження та аналіз роботи локальних очисних споруд абонента і випусків; аналіз впливу якісного складу стічних вод абонента на каналізаційні мережі і споруди; планові контрольні виміри якості і кількості стічних вод абонента та їх аналіз; позапланові контрольні виміри якості і кількості стічних вод абонента та їх аналіз (пункт 5.2. Правил № 2202).

Всі абоненти зобов`язані щомісяця подавати водоканалу звітні зведення у формі довідки про обсяги і якісний склад стічних вод та режим їх скиду. В окремих випадках періодичність надання звітних зведень за узгодженням з водоканалом може бути іншою, але не рідше одного разу в квартал. Місця відбору проб абонентом мають бути погоджені з водоканалом (пункт 5.3. Правил № 2202).

Абонент повинен забезпечити можливість проведення водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей, та присутність свого представника (пункт 5.5. Правил № 2202).

Якість стічних вод, що скидаються, визначається хімічними аналізами, підтвердженими Актом відбору проб стічних вод (додаток 3) та Протоколом дослідження якості стічних вод (додаток 5). Аналізи виконуються лабораторіями, що акредитовані на виконання цих видів досліджень (пункт 5.6. Правил № 2202).

Контрольний аналіз проб стічних вод здійснює лабораторія водоканалу, що акредитована встановленим порядком за правилами, чинними в Україні для галузі аналізу стічних вод (пункт 5.7. Правил № 2202).

Представник абонента має право бути присутнім при контрольному аналізі проб стічних вод свого підприємства (пункт 5.8. Правил № 2202).

Роботи щодо відбору контрольних проб стічних вод абонента, їх зберіганню та доставці здійснюються лабораторією водоканалу, що має необхідне технічне забезпечення і відповідає за відбір проб, їх доставку і зберігання, якість проведення аналітичних робіт, оформлення документів, дотримання правил техніки безпеки. Відбір проб здійснюється при наявності представника абонента та оформлюється Актом відбору проб (додаток 3). Відбір проб провадиться з лотка контрольного колодязя відповідно до порядку проведення відбору проб (пункт 5.9. Правил № 2202).

Відбір проб провадиться в будь-який час доби без попереднього повідомлення абонента (пункт 5.10. Правил № 2202).

Контрольний колодязь - колодязь на каналізаційному випуску суб`єкта господарювання (абонента) безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора (абзац 8 розділу "перелік термінів" Правил № 2202).

Колодязі, встановлені на мережах, що належать абоненту, повинні завжди бути доступними для огляду, вільними від завалів ґрунтом, будівельним сміттям і ін. Забороняється залишати колодязі з нещільно прикритими, розбитими або зсунутими кришками люків, отворами в кришках люків. Взимку кришки колодязів необхідно очищати від снігу та криги.

Місце розташування колодязів повинно бути позначено спеціальними табличками з прив`язками до місцевості. При пропажі або поломці кришок колодязів абонент зобов`язаний придбати нові (пункт 5.11. Правил № 2202).

Результати аналізів стічних вод абонента вважаються дійсними до повторного відбору проб, але не більше 2 місяців, і поширюються на весь об`єм стічних вод абонента за цей період (пункт 5.13. Правил №2202).

Відповідно до пункту 5.15. Правил № 2202 акт відбору проб і інші документи, підготовлені водоканалом, підписуються однією стороною у таких випадках: якщо представник абонента не з`явився до місця відбору проб протягом 30 хвилин з моменту усного повідомлення про прибуття представників водоканалу, якщо абонент не дав згоди або перешкоджає в обстеженні підприємства, якщо абонент відмовився від підписання Акта відбору проб стічних вод. У цих випадках один примірник замовленим листом відправляється абоненту, а копія в Криворізьку регіональну державну екологічну інспекцію.

При виявленні перевищення ДК забруднень, встановлених Правилами, водоканал після проведення аналізу направляє абоненту повідомлення про виявлене порушення у п`ятнадцятиденний термін. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК, водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє абоненту претензію, до якої додаються такі документи: копія акта про відбір проби; копія результатів аналізу стічних вод; розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод. Передаються тільки ті документи, що відсутні у абонента (пункт 5.16. Правил № 2202).

Господарський суд відзначає, що відповідно до пункту 5.5. Правил № 2202 абонент повинен забезпечити можливість проведення водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей, та присутність свого представника. При цьому ані правилами № 316, ані Правилами № 2202 не передбачено, що відбір контрольних проб, за обов`язковою умовою, повинен здійснюватися за участю уповноваженого певним чином представника абонента, як і не передбачено обов`язку виробника при здійсненні відбору проб якимось чином перевіряти наявність спеціальних повноважень представника абонента на присутність під час здійснення відбору проб тощо. Жодними правилами чи іншими нормативно-правовими актами не передбачено процедури чи порядку ідентифікації виробником саме уповноваженого представника абонента. Також Правила № 316 чи Правила № 2202 не дають визначення уповноваженого представника абонента та якими документами повинне підтверджуватись надання таких повноважень. Наведеними вище нормами Правил визначено, що відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, а представник абонента, в свою чергу, повинен забезпечити присутність свого представника, який може підписати відповідний акт чи відмовитись від його підпису. Вказаними Правилами також не передбачено жодного обов`язку представника абонента при здійсненні відбору контрольних проб стічних вод здійснювати якісь дії, які вимагають наявності спеціальних знань чи вмінь, натомість, як передбачено Правилами, від представника абонента вимагається забезпечити свою присутність при відборі проб та підписати відповідний акт.

Розділом 2 Правил № 316 передбачено, що виробник, тобто позивач, повинен здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб.

З метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача. У разі відмови представника споживача поставити свій підпис у журналі або акті представник виробника зазначає про це в журналі або акті (пункт 6 розділу 6 Правил № 316).

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 розділу ІІ Правил № 316 на споживача покладено обов`язок щодо визначення не менше двох представників, уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод, про що у триденний строк повідомляють виробника у письмовій формі та забезпечують присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.

В умовах пункту 10.23. договору зазначено, що згідно з наказу №4 від 11.01.2016 відповідальною особою визначено головного інженера Гогіна Віталія Володимировича, а другого представника не визначено.

Також, умовами пункту 4.2.18. Договору передбачено зобов`язання споживача сповіщати виробника у письмовій формі про будь-які зміни на об`єкті водопостачання та водовідведення.

Cудом встановлено, що з моменту укладення Договору до відбору проб стічних вод, жодних змін у договір, щодо відповідальної особи за водопостачання та водовідведення не вносилось.

З наявних матеріалів справи, а саме Акту відбору проб стічних вод ДП "Фрештекс-Україна" від 04.02.2019 судом встановлено також, що позивач на виконання вимог вказаних Правил при здійсненні відбору контрольних проб стічних вод забезпечив присутність свого представника - бухгалтера Жоржоліані І.А., який в свою чергу від підпису акту відбору проб відмовився. Заперечення позивачем цього факту не підтверджені в матеріалах справи будь-якими доказами.

За наведеного вище господарський суд вважає, що твердження відповідача стосовно неналежного представництва при відборі проб 04.02.2019, у зв`язку з не присутністю при цьому відборі Суржко А.А. чи Палащенка О.П., та відібрання проб за відсутності однієї з вказаних осіб - не призводять до дефекту зазначеного контролю.

Разом із цим господарський суд вважає, що у разі коли споживачем не забезпечено учать повноважного представника (відповідальної особи) при відборі проб, відповідно до наведених вище положень Правил, це не позбавляє право представників виробника здійснити відбір таких проб.

Отже, присутність під час вчинення повноважними представниками позивача відбору проб стічних вод представника відповідача, який не був визначений умовами договору як відповідальна особа для вчинення таких дій, як і відсутність такої особи з будь-яких причин - не є порушенням означених Правил та підставою для визнання таких дій позивача неправомірними, а відібрані проби стічних вод не є такими, що не можуть бути використані при дослідженні якості стічних вод.

Також відповідач зазначає, що КП "Кривбасводоканал" в порушення Правил від 01.12.2017 № 316 під час відбору контрольної проби не відібрало арбітражної проби, частину якої вони повинні були передати для зберігання на підприємстві. Відповідно до законодавства арбітражна проба відбирається без жодної окремої вимоги з боку споживача. З приводу вказаних заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Як убачається із Акту відбору стічних вод від 04.02.2019 цей документ дійсно не містить посилань на здійснення відповідачем відбору арбітражної проби.

Арбітражна проба - частина контрольної проби, аналіз якої здійснюється за рахунок споживача за його незгоди з результатами аналізу контрольної проби, яку провів виробник (абзац 1 пункту 3 розділу 1 Правил № 316).

У разі паралельного відбору проб стічної води представниками абонента та водоканалу відбирається й контрольна проба, яка запечатується. Якщо мають місце розбіжності результатів аналізів, контрольна проба розпечатується в присутності представників абонента, водоканалу і співробітника лабораторії, де має виконуватись цей контрольний аналіз (пункт 5.14. Правил № 2202).

Відповідно до пункту 9 розділу 6 Правил № 316 у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень ДК забруднюючих речовин, споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем.

Як убачається з наведених вище положень Правил під час відібрання контрольних проб на водоканал покладається обов`язок також здійснювати відібрання й арбітражних проб лише при паралельному відборі проб.

Господарський суд вважає, що оскільки матеріалами справи не підтверджено відбір паралельних проб, не відібрання представниками відповідача у даному випадку арбітражних проб не є порушенням встановленого означеними Правилами порядку відбору контрольних проб стічних вод підприємства.

При цьому, відповідно до пункту 5.18. Правил № 2202 абонент має право звернутись до водоканалу з проханням повторно відібрати пробу стічної води. У цьому разі всі витрати, що пов`язані з транспортуванням, аналізом стічної води, сплачуються абонентом. Однак доказів звернення відповідача до позивача з проханням повторно відібрати пробу стічної води позивач до суду не надав.

Відповідно до пункту 5.8. Правил № 2202 представник абонента має право бути присутнім при контрольному аналізі проб стічних вод свого підприємства.

Судом встановлено, що докази присутності відповідача при контрольному аналізі проб стічних вод чи докази звернення відповідача до позивача щодо надання можливості бути присутнім при контрольному аналізі проб стічних вод свого підприємства в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що не здійснення позивачем відбору арбітражної проби, не свідчить про відсутність перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах відповідача та не звільняє відповідача від відповідальності за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах. Натомість відповідач не скористався правом, наданим йому вказаними Правилами, бути присутнім представнику абонента при контрольному аналізі проб стічних вод свого підприємства.

Щодо заперечень відповідача про те, що результати досліджень якості стічних вод є недостовірними, то дослідивши матеріали справи господарський суд виходить з такого.

Відповідач зазначає, що в наданих Протоколах дослідження якості стічних вод № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 зазначено, що проба, яку "аналізувала" лабораторія відібрана з колодязя КК10. ДП "Фрештекс-Україна" невідомо де знаходиться цей колодязь, але імовірніше за все поза межами території підприємства, оскільки відповідно до Акту розмежування балансової приналежності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін від 27.01.2016 на території ТзДВ "Криворізька швейна фабрика "Старт" (на якій ДП "Фрештекс-Україна" орендує офісні приміщення та має власні виробничі потужності) наявні лише колодязі з КК1 до КК7. З форми та змісту протоколів дослідження якості стічних вод № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 неможливо встановити де і хто саме виконував дослідження (ні бланку, ні печатки лабораторії цей документ не містить, кваліфікацію лаборанта, який проводив дослідження теж не зазначено.). Не зазначено в Протоколах і методику, за якою проводилося визначення хімічного споживання кисню (ХСК) та біохімічного споживання кисню після n днів (БСК). Відповідно до пункту 9.1 КНД 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод", на відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена така інформація: номер посудини (проби); назва проби, мета відбору; вид проби (разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення; спосіб відбору; пункт та місце відбору; дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо); дата, час та відомості про особу (осіб), яка відібрала пробу. Однак, з акту відбору проб неможливо встановити номери посудин з пробами, назву проби, мету відбору, спосіб відбору проби, вид проби (разова або об`єднана) та спосіб усереднення, дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо). Окремих супровідних документів, які містять відомості, передбачені пунктом 9.1 КНД 211.1.0.009-94 КП "Кривбасводоканал" також не складалось.

Судом встановлено, що в акті відбору стічних вод від 04.02.2019 зазначено, що відбір проб стічних вод здійснювався відповідно до КНД 211.1.0.009-94 - Гідросфера. Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних та технологічних вод.

Наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища від 28.12.1994 №125 затверджено Керівний нормативний документ "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод" (КНД 211.1.0.009-94).

Згідно з розділом 1 КНД 211.1.0.009-94 вказаний керівний нормативний документ встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод. Цей керівний нормативний документ містить загальні вимоги до: організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки.

Пунктом 9.1. КНД 211.1.0.009-94 передбачено, що на відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена наступна інформація: номер посудини (проби); назва проби, мета відбору; вид проби (разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення; спосіб відбору; пункт та місце відбору; дані про обробку (фільтрування, відстоювання, консервування, тощо) і форма; дата, час та відомості про особу (осіб), яка відібрала пробу.

Національним стандартом України - "Якість води". "Відбирання проб", зокрема, частиною 3 "Настанови щодо зберігання та поводження з пробами" (ДСТУ ІSО 5667-3-2001) передбачено, що води, особливо поверхневі і майже усі, що скидаються як стічні води, чутливі до різного роду фізичних, хімічних чи біологічних реакцій, що можуть мати місце в період між відбиранням проби і аналізуванням. Природа та інтенсивність таких реакцій часто є така, що у випадку, коли не прийнято необхідних запобіжних заходів перед або під час транспортування і в період зберігання проби в лабораторії до аналізування, концентрація визначуваної речовини буде відрізнятися від початкової, яка була під час відбирання проб. Активність цих реакцій залежить від результатів взаємодії хімічної і біологічної природи зразка: його температури, чутливості до світла, матеріалу посудини, періоду між відбиранням проби та аналізуванням, умовами в яких він перебував.

Частиною 10 Національного стандарту України ДСТУ ІЗО 5667-10-2005 "Настанови щодо відбирання проб стічних вод" затверджено форму звіту відбирання проб побутових і промислових стічних вод, якою передбачено, що така форма має містити наступну інформацію: точку відбирання; шифр для позначення точки відбирання; дата початку і закінчення відбирання; час початку і закінчення відбирання; ціль відбирання проби; подробиці методу відбирання проби; подробиці польових тестів.

Слід відзначити, що позивач подав до суду паспорт проби води № 81 (а.с.28), який містить в собі наступну інформацію: номер паспорту - 81; номер проби - 23; дата відбору - 04.02.2019; назва об`єкту дослідження (ДП "Фрештекс - Україна"); місце відбору проб (вул. В.Великого, 43 В, КК-2); дата та час відбору проби - 04.02.2019 09:40; дата та час доставки проби в лабораторію 04.02.2019 12:25; спосіб відбору проб - КНД 211.1.0.009-94 - ручний відбір; мета відбору проби - контроль складу та властивостей стічних вод, а також наведено перелік показників, які необхідно проаналізувати, види тари та об`єми відібраної проби, дані про попередню обробку проби, інформація щодо умов зберігання і транспортування проби.

Крім того, позивач подав до суду журнал реєстрації проб, що поступають в хім. відділ (а.с.29-30), в який внесена наступна інформація: вхідний (порядковий) номер - 81; дата відбору - 04.02.2019; назва об`єкту дослідження - ДП "Фрештекс-Україна"; місце відбору проб - вул. В.Великого, 43 В, КК-2; час відбору проби - 09:40; час доставки проби в лабораторію - 12:25; паспортний номер проби - 23; об`єм та вид тари; найменування інгредієнтів, що досліджуються; інформація щодо консервування проби; прізвище фахівця, який відбирав та консервував пробу.

Таким чином, відповідачем дотримано порядок відбору проб стічних вод, визначений КНД 211.1.0.009-94 - Гідросфера. Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних та технологічних вод.

Господарський суд вважає, що відповідно до вищевказаних документів проба відібрана в контрольному колодязі КК-2.

Так, відповідно до Акту відбору стічних вод від 04.02.2019 відбір проб стічних вод здійснено з каналізаційного колодязя КК-2 згідно акту розмежування балансової належності мереж водовідведення й експлуатаційної відповідальності сторін від 27.01.2016. Це відповідає умовам Договору та Акту розмежування балансової належності мереж водовідведення й експлуатаційної відповідальності сторін.

Проаналізувавши сукупність наданих сторонами доказів, господарський суд доходить висновку, що при виготовленні текстів протоколів вимірювань № 81 від 06.02.2019 та 11.02.2019 було допущено описку та зазначено неправильний номер контрольного колодязя.

Також відповідач зазначає, що з протоколів № 81 від 06.02.2019 та від 11.02.2019 вбачається, що з води, відібраної у скляний посуд з притертою пробкою (1л.+1л.+1л.+1л.), лабораторією КП "Кривбасводоканал" визначено аж 14 показників. При цьому дослідження якості стічної води відбувалося 06.02.2019 (через дві доби після відбору). Зазначені факти, на думку відповідача, є грубим порушенням правил, визначених відповідними методиками.

Проте із наданих в матеріали справи доказів убачається, що 06.02.2019 та 11.02.2019 - це дати складання відповідних протоколів, а не дати проведення дослідження якості вод.

Отже за встановлених судом обставин, господарський суд приходить до висновку, що відповідачем складено та надано документи відповідно до вимог чинного законодавства, які свідчать про перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах відповідача.

Крім того, у пункті 5.1.4. договору сторонами обумовлено, що за порушення господарських зобов`язань до "Споживача" можуть бути застосовані оперативно-господарські санкції у вигляді зобов`язання сплатити додаткову плату за понадлімітні обсяги скидів забруднюючих речовину водойми у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу відповідно до умов договору.

Таким чином, сторони безпосередньо в умовах договору встановили, що обов`язок Споживача сплатити п`ятикратну вартість обсягів понадлімітних скидів забруднюючих речовин, є оперативно-господарською санкцією, що застосовується Виробником до Споживача виключно у вказаному випадку, тобто за перевищення обсягів скидів.

Що стосується додаткової плати за скид стічних вод із понаднормативним забрудненням, то це є зобов`язанням, що виникає з норм правил та умов договору, а не штрафною оперативно-господарською санкцією як заходу оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. Зазначена плата є платою за надання послуг водоканалом щодо доочищення понаднормативних забруднень води. Правовідносини сторін є зобов`язальними, згідно з укладеним договором та нормами чинного законодавства.

Положення статей 235-237 Господарського кодексу України дійсно передбачають можливість установлення між сторонами зобов`язань оперативно-господарських санкцій та право заінтересованої сторони у зверненні до суду для скасування такої санкції.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною.

Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання (стаття 237 Господарського кодексу України).

Оперативно-господарські санкції можуть полягати в односторонній відмові від господарського зобов`язання (повністю або частково) або в односторонній зміні його умов. Оперативно-господарські санкції застосовуються відповідною особою - стороною зобов`язання в односторонньому порядку, а їх перелік та порядок вжиття визначаються виключно положеннями договору, укладеного між сторонами. Мета застосування зазначених санкцій - припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання шляхом оперативного впливу на правопорушника. Оперативно-господарські санкції застосовуються виключно за рішенням управненої сторони й спрямовані на корегування подальшої поведінки порушника господарського зобов`язання в майбутньому. Одностороннє визначення однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони зазначеному не відповідає. Отже, нарахування додаткової плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу на підставі відповідного розрахунку та рахунку не є оперативно-господарською санкцією.

Зазначене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо правової природи плати за скид понаднормативних забруднень стічних вод, яку викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2019 у справі № 920/730/16, постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №916/2273/16, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 тощо.

За частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та відповідно до приписів частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог про стягнення плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення в сумі 54 248 грн. 48 коп. є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Слід також відзначити, що додаткова плата за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями - не с оперативно-господарською санкцією, а підвищена плата за надання виробником послуг з водовідведення, нарахована споживачу з застосуванням коефіцієнту кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми. Додаткова плата відноситься (є складовою) до величини плати за скид стічних вод у систему централізованого водовідведення виробника.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження оплати додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями у систему централізованого водовідведення за період з 07.11.2018 по 04.02.2019 в сумі 54 248 грн. 48 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Посилання відповідача на некоректне формулювання позивачем позовних вимог суд вважає надмірним формалізмом, оскільки зі змісту позовної заяви, а також доданих доказів зрозумілим є, що заявлена до стягнення сума є платою за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення.

Більше того, в аспекті зазначеного господарський суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Виходячи з принципів розумності та справедливості і не допускаючи проявів надмірного формалізму, оцінивши всі вказані обставини в їх сукупності, судом відхиляються вказані заперечення відповідача.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у розмірі 54 248 грн. 48 коп., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з травня 2019 року по квітень 2021 року у сумі 7 649 грн. 04 коп.

Так, господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, проведеного позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період прострочення, але арифметично розрахунок проведено невірно, оскільки позивачем в розрахунку не було враховано необхідність застосування в розрахунку показників місяців, в яких існувала дефляція.

Отже, розрахунок інфляційних втрат, доданий до позовної заяви (а.с.26), визнається судом необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

У постанові Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 910/20107/17 викладений наступний правовий висновок:

"З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).".

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справам № 922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Отже, враховуючи визначені судом періоди прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періодів, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат господарський суд встановив, що в періоді з травня 2019 року по квітень 2021 року інфляційні втрати за прострочення сплати заборгованості в сумі 54 248 грн. 48 коп. складають 5 783 грн. 69 коп.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в сумі 5 783 грн. 69 коп.

Крім того, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були заявлені до стягнення 3% річних за період прострочення з 21.04.2019 по 30.04.2021 у сумі 3 303 грн. 96 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с.126), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період прострочення, але арифметично розрахунок проведено також невірно.

Отже, враховуючи визначені судом періоди прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періодів, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок % річних господарський суд встановив, що в періоді з 21.04.2019 по 30.04.2021 3 % річних за прострочення сплати заборгованості в сумі 54 248 грн. 48 коп. складають 3 299 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 3 299 грн. 50 коп.

Крім того, на підставі пункту 5.1.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 7% вартості у сумі 3 797 грн. 39 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку заявленого до стягнення штрафу в сумі 3 797 грн. 39 коп. та встановлено, що він проведений у відповідності до умов договору та є арифметично вірним.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню в сумі 3 797 грн. 39 коп.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає частина витрат по сплаті судового збору в сумі 2 208 грн. 48 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Дочірнього підприємства "Фрештекс-Україна" про стягнення заборгованості із плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у загальному розмірі 68 998 грн. 87 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Фрештекс-Україна" (50008, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Володимира Великого, будинок 43; ідентифікаційний код 32411329) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Єсеніна, будинок 6А; ідентифікаційний код 03341316) 54 248 грн. 48 коп. - плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення, 3 797 грн. 39 коп. - штрафу, 5 783 грн. 69 коп. - інфляційних втрат, 3 299 грн. 50 коп. - 3% річних та 2 208 грн. 48 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.08.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко