ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

28 серпня 2021 року м.Харків Справа № 913/413/17
Провадження №24/913/413/17
За заявою Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», м. Конотоп Сумської області
про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником
у справі за позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», м. Конотоп Сумської області
до відповідача Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод», м. Луганськ
про стягнення 543 576 грн 00 коп.
особа, яка має заборгованість перед боржником Державна казначейська служба України, м. Київ
Суддя Голенко І.П.
Секретар судового засідання Саутенко К.О.
У засіданні брали участь:
від позивача (стягувача) (у режимі відеоконференції): Слободчикова Є.В., представник за довіреністю від 29.12.2020 № 3827;
від відповідача (боржника): представник не прибув;
від особи, яка має заборгованість перед боржником: представник не прибув.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 позовні вимоги Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» про стягнення 543 576 грн 00 коп. задоволено повністю. З відповідача на користь позивача стягнуто кошти на повернення суми попередньої оплати в сумі 543 576 грн 00 коп., судовий збір у сумі 8 153 грн 64 коп.
На виконання вказаного рішення позивачеві надіслано відповідний наказ від 21.07.2017 № 913/413/17, який було пред`явлено до примусового виконання до Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.
Постановою Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10.10.2017 відкрите виконавче провадження ВП № 54872710 з виконання вказаного вище наказу.
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників станом на 13.08.2021 виконавче провадження ВП № 54872710 не закінчено.
19 серпня 2021 року до Господарського суду Луганської області в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) звернувся стягувач у справі Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (далі ДП «Авіакон») із заявою від 16.08.2021 № 2580 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в якій просить:
- стягнути з Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання коштів Державного бюджету України на користь ДП «Авіакон» 551 729 грн 64 коп. у межах заборгованості Державної казначейської служби України перед Державним підприємством «Луганський авіаційний ремонтний завод», стягнутої на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20.
В обґрунтування заявник посилається на те, що боржником - Державним підприємством «Луганський авіаційний ремонтний завод», рішення господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17 не виконано станом на дату звернення з заявою. Водночас, з Державного реєстру судових рішень заявнику стало відомо, що боржник Державне підприємство «Луганський авіаційний ремонтний завод», є кредитором Державної казначейської служби України за рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20, яке набрало законної сили 10.06.2021. За вказаним рішенням стягнуто з Державної казначейської служби України на користь Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» шляхом безспірного списання коштів Державного бюджету України 4 782 191 грн 04 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди. На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20 видано відповідний наказ від 16.06.2021.
За таких обставин, на думку заявника, є всі підстави для звернення стягнення на грошові кошти, які належать Державній казначейській службі України, яка має заборгованість перед ДП «Авіакон», що підтверджено рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20, яке набрало законної сили 10.06.2021.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 заяву у справі № 913/413/17 передано на розгляд судді Голенко І.П.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.08.2021 заяву ДП «Авіакон» від 16.08.2021 № 2580 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником прийнято до розгляду; судове засідання з розгляду заяви призначено на 28.08.2021 о 10 год 30 хв.
Згідно з ч. 4 ст. 336 ГПК України суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
28 серпня 2021 року представник стягувача (ДП «Авіакон») прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Боржник (Державне підприємство «Луганський авіаційний ремонтний завод») та Державна казначейська служба України участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви судом повідомлялися належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 19.08.2021 на їх офіційні юридичні адреси, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представника стягувача, оцінивши його доводи та надані документи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви в повному обсязі з таких підстав.
Правове регулювання умов і порядку виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 1071 Цивільного Кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.
Примусове списання - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом (п. 1. 38 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).
Відповідно до приписів ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Таким чином, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду є наявність заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, та беззаперечність заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач просить звернути стягнення.
Судом встановлено наявність заборгованості Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» перед Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на суму 551 729 грн, яка підтверджена рішенням господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17, яке набрало законної сили.
Водночас, заявником не доведено наявності заборгованості Державної казначейської служби України перед Державним підприємством «Луганський авіаційний ремонтний завод» та, відповідно, не доведено беззаперечність такої заборгованості відповідної служби, якій належать кошти, на які стягувач просить звернути стягнення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20 позовні вимоги Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод», які були заявлені до Держави України в особі: 1) Міністерства юстиції України, 2) Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди в розмірі 4 782 191 грн 04 коп., яка заподіяна особі незаконною бездіяльністю органу державної влади, його посадовою особою, задоволено повністю. Стягнуто з Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання коштів державного бюджету України на користь Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» 4 782 191 грн 04 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди (а. с. 142-146).

Предметом розгляду справи № 910/3884/20 були вимоги про стягнення з Держави України в особі Міністерства юстиції України через Державну казначейську службу України шкоди в розмірі 4 782 191 грн 04 коп., яка заподіяна особі незаконною бездіяльністю органу державної влади, його посадовою особою, внаслідок чого стягнені із боржника за рішенням суду грошові кошти не були перераховані Державному підприємству «Луганський авіаційний ремонтний завод».

Вирішуючи цей спір, суд дійшов висновку, що саме бездіяльність державного виконавця стало причиною завданої позивачу (ДП ««Луганський авіаційний ремонтний завод») майнової шкоди у розмірі 4 782 191,04 грн, тобто бездіяльність органу державної влади (його посадової особи) є тією обставиною, що знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що настали для позивача.

При розгляді позовів фізичних чи юридичний осіб при відшкодуванні шкоди, завданої рішення, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, закону України "Про виконавче провадження", а також статей 1173 та 1174 ЦК України, і враховувати, що в таких справах відповідачем є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

На підставі встановлених судом обставин, були всі наявні підстави для покладення відповідальності за шкоду, завдану неправомірними діями відповідача-1 (Держава України в особі Міністерства юстиції України), як правонаступника ліквідованої Державної виконавчої служби, на державу в порядку ст. 56 Конституції України, ст. 1173, ст. 1174 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 25, ст. 43 Бюджетного кодексу України та рішення Конституційного суду України № 12-рп/2001 від 03.10.2001 у справі № 1-36/2001 відшкодування шкоди в даній справі може здійснюватися лише за рахунок державного бюджету.

Отже, управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування його видатків входить до компетенції Державного казначейства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, відповідно до якого визначено спеціальний порядок виконання судових рішень про відшкодування державою шкоди, на підставі відповідних виконавчих документів, шляхом їх подання до відповідного органу Казначейства.

Таким чином, вирішуючи спір у справі № 910/3884/20, суд встановив, що Державна казначейська служба України (відповідач-2) не є тим суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача у даній справі та дійшов до висновку, що стягнення коштів через Державну казначейську службу України є способом виконання рішення про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не майновою вимогою до відповідача-2 (Державну казначейську службу України).

Враховуючи викладене, відсутні підстави для застосування ч. 1 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з недоведеністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ДП «Авіакон» від 16.08.2021 № 2580 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» від 16.08.2021 № 2580 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.09.2021.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.П. Голенко