ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"17" серпня 2021 р. Справа № 924/433/21
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали
за позовом Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни м. Тернопіль
до Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" м. Хмельницький
За участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Місяць А.П. згідно ордеру серії ХМ№046327 від 17.08.2021р.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
17.08.2021р. в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини додаткового рішення відповідно до ст. 240ГПК України.
03.08.2021р. до початку судових дебатів та прийняття рішення у справі представником ФОП Дружиніної І.М., в порядку ч.1 ст.221 ГПК України, було подано заяву (вх.№05-22/6549/21 від 03.08.2021р.) про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у справі.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.08.2021р. позов задоволено частково. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 14год. 30хв. 17.08.2021р. та встановлено заявнику строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу - по 09.08.2021р. включно.

10.08.2021р. через систему електронний суд представником позивача подано заяву (вх.№05-08/1831/21) про стягнення з відповідача у даній справі на користь позивача 19900грн. 00коп. витрат на правничу допомогу. У поданій заяві заявник також просить суд проводити судове засідання без участі представника позивача. До заяви додано докази, в підтвердження понесених витрат та докази надсилання заяви на адресу відповідача.

Згідно відомостей системи електронний суд заява сформована в системі та надійшла на електронну адресу Господарського суду Хмельницької області - 18год.:13хв., 09.08.2021р.

16.08.2021р. на адресу суду через службу діловодства від представника відповідача надійшла заява (вх.№05-22/6811/21) про зменшення витрат на правничу допомогу до мінімального розміру. В обгрунтування поданої заяви зазначає про те, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи та наданим адвокатами обсягом послуг.

Представник від позивача в судове засідання 17.08.2021р. не з`явився.

Представник від відповідача в судовому засіданні 17.08.2021р. підтримав подану заяву про зменшення витрат на правничу допомогу до мінімального розміру, просив суд її задовольнити. Зазначив, що в попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат позивачем було заявлено суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10000грн., а заявлений до відшкодування розмір витрат є завищеним в два рази. Крім того наголошує, що заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Пушкар С.В. та адвокатським бюро "Ростислава Никитюка" обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, підготовка матеріалів для розгляду в суді справи не вимагала обсягу юридичної та технічної роботи, адже вказана категорія справ не є складною. Зауважує, що понесення транспортних витрати у розмірі 2000грн. на прибуття в судове засідання 18.05.2021р. не підтверджено належними та допустимими доказами.

Дослідивши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, згідно з пунктом третім частини першої, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Згідно долучених до справи доказів, надання ФОП Дружиніній І.М. адвокатських послуг у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи № 924/433/21 підтверджується належним чином завіреними копіями Договору про надання правової допомоги №16/04 від 16.04.2021р., укладеного між адвокатом Пушкар С.В. та ФОП Дружиніною І.М.; Угоди від 16.07.2021р. про дострокове припинення зобов`язань та розірвання Договору №16/04 про надання правової допомоги від 16.04.2021р.; Акту від 16.07.2011р. приймання-передачі наданих послуг за Договором №16/04 від 16.04.2021р.; Довідки про оплату гонорару за надання правової допомоги від 21.04.2021р.; Довідки про оплату витрат пов`язаних з наданням правової допомоги від 13.05.2021р.; Довідки про оплату гонорару за надання правової допомоги від 24.05.2021р.; Договору про надання правничої (правової) допомоги №61 від 16.07.2021р., укладеного між Адвокатським Бюро "Ростислава Никитюка" в особі керючого бюро адвокатом Никитюк Р.І. та ФОП Дружиніною І.М.; Вартістю правничої допомоги (Додаток №1 до Договору №61 про надання правничої (правової) допомоги); Акту приймання-передачі виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги №01 від 06.08.2021р.; платіжного доручення №99 від 23.07.2021р.

Відповідно до Акту приймання-передачі від 16.07.2021р. адвокат Пушкар С.В. надала наступні послуги: 1. Вивчення документів для підготування позовної заяви - 6год.; 2. Підготовка позовної заяви та формування пакету документів для відповідача та суду - 4,5год.; 3. Здійснення розрахунків штрафних санкцій - 5год.; 4. Участь адвоката у підготовчому засіданні 18.05.2021р. з урахуванням часу на проїзд у м. Хмельницький та повернення у м. Тернопіль - 4год.; 5. Складання заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу - 2год.; 6. Складання письмової правової позиції позивача у судових дебатах - 3,5год. Вартість наданих адвокатом послуг клієнту становить 10000грн. 00коп., яка є фіксованою сумою гонорару та не змінюється від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу (п. 1.2 Акту).

Згідно довідок від 21.04.2021р., від 13.05.2021р. та від 24.05.2021р. позивачем перераховано адвокату Пушкар С.В. гонорар у сумі 5000грн. 00коп., 2000грн. 00коп. та 5000грн. 00коп. відповідно.

Судом встановлено, що розрахунки інфляційних нарахувань проведені та підписані адвокатом Пушкар С.В. Також адвокатом Пушкар С.В. підписані клопотання від 26.05.2021р.; письмова позиція в судових дебатах від 09.07.2021р.; заява про відшкодування витрат на правничу допомогу від 09.07.2021р.

Крім цього, представник від позивача Пушкар С.В. приймала участь в підготовчому засіданні 18.05.2021р.

Згідно п.4.1 Договору про надання правничої (правової) допомоги №61 від 16.07.2021р., укладеного між Адвокатським Бюро "Ростислава Никитюка" в особі керючого бюро адвокатом Никитюк Р.І. та ФОП Дружиніною І.М. за правову допомогу, клієнт сплачує Бюро гонорар, розмір якого визначається погодинно та/або фіксовано у відповідності до критеріїв, визначених у додатку №1 до договору (Вартість правничої допомоги), та додатку №2 (Акт приймання передачі виконаних робіт), які є невід`ємними частинами даного правочину.

Відповідно до Акту приймання-передачі №01 від 06.08.2021р. адвокат Никитюк Р.І. надав наступні послуги: 1. Ознайомлення з матеріалами справи (1год.) - 500грн. 00коп.; 2. Участь адвоката в судовому засіданні (1год.) - 2000грн. 00коп.; 3. Підготовка та подання адвокатом заяви про забезпечення позову (3год.) - 3000грн. 00коп.; 4. Участь адвоката в судовому засіданні (1год.) - 2000грн. 00коп.; 5. Заява від 03.08.2021р. про вирішення питання про судові витрати (1год.) - 400грн. 00коп. Загалом адвокатом витрачено 4год. часу, 3 фіксованих послуги, загалом на суму 7900грн. 00коп.

Судом встановлено, що заява про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи від 19.07.2021р.; заява про забезпечення позову від 22.07.2021р.; заява про відшкодування витрат на правничу допомогу від 03.08.2021р.; заява про стягнення витрат на правову допомогу від 12.08.2021р. підписані представником позивача адвокатом Никитюк Р.І. Також представник від позивача Никитюк Р.І. приймав участь в судових засіданнях 19.07.2021р. та 03.08.2021р.

Таким чином, заявником, згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, було доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/433/21 у Господарському суді Хмельницької області.

Заявником заявлено до відшкодування 19900грн. витрат на правничу допомогу, які складаються з : гонорару адвоката Пушкар С.В. у сумі 10000грн. 00коп., витрат перерахованих адвокату Пушкар С. на транспортні витрати в сумі 2000грн. 00коп., 7900грн. витрат понесених на надання правничої допомоги адвокатом Никитюком Р.: ознайомлення з матеріалами справи - 500грн. 00коп.; участь адвоката в судовому засіданні 19.07.2021р. - 2000грн. 00коп.; підготовка та подання адвокатом заяви про забезпечення позову - 3000грн. 00коп.; участь адвоката в судовому засіданні 03.08.2021р. - 2000грн. 00коп.; заява від 03.08.2021р. про вирішення питання про судові витрати - 400грн. 00коп.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Так, у ч.6 статті 129 ГПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.20921р. №910/15621/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, суд враховує, що під час розгляду справи позиція позивача була сформована станом на 12.07.2021р., що підтверджується поданими адвокатом Пушкар С.В. письмовою позицією у судових дебатах (вх..№02-55/5913/21 від 12.07.2021р.), з прийняттям участі адвокатом Никитюком Р. позиція позивача не змінювалась, а доводи представника позивача відповідали змісту сформованому у письмовій позиції у судовх дебатах від 12.07.2021р., ґрунтувалися на аргументах позовної заяви, доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

При цьому як стверджується матеріалами справи та договором про надання правової допомоги №16/04 від 16.04.2021р., укладеного між ФОП Дружиніною І.М. та адвокатом Пушкар С.В. сторонами погоджено фіксований розмір гонорару у розмірі 10000грн. (п.3.2 договору), який не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

У попередньому орієнтовному розрахунку суми судових витрат, вказаному у позовній заяві позивачем визначено суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10000грн.

Вартість послуг адвоката Пушкар С.В. у розмірі 10000грн. позивачем оплачено та вказану суму заявлено до відшкодування з відповідача в сукупному розмірі правничої допомоги 19900грн.

На думку суду, за обставин даної справи зазначені у Акті №01 приймання-передачі виконаних робіт по наданню правової допомоги від 06.08.2021р. послуги адвоката є такими, що не мають характеру необхідних.

При цьому суд зауважує, що участь учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Щодо залучення до участі у справі нового адвоката на стадії розгляду справи по суті та оплати його послуг, окремо суд зауважує, що це є правом позивача, який, з тих чи інших причин, вирішив відмовитись від послуг попереднього захисника, сплативши в повному розмірі вартість його послуг згідно досягнутої домовленості. При цьому інші учасники процесу не повинні нести надмірний тягар по відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, понесених позивачем у зв`язку з обставинами, які не носили характеру необхідних.

Судом також враховується, що незважаючи на те, що позиція позивача у справі була сформована, ініціатором відкладення розгляду справи в судовому засіданні 19.07.2021р. був представник позивача, а підставою відкладення було клопотання про необхідність вивчення матеріалів справи. Окремо суд зауважує, що у поданій представником позивача адвокатом Никитюком Р.І. заяві про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, витрати на підготовку якої заявлено у розмірі 3000грн. судом було відмовлено

Зважаючи на наведене, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази щодо здійснення представництва позивача та формування його правової позиції, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 7900грн., наданих згідно приймання передачі від 06.08.2021р. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат з огляду на встановлення їхньої необхідності, а отже і критерію розумності їхнього розміру, істотно перевищує суму заявлену до відшкодування у попередньому орієнтовному розрахунку, а тому не підлягає покладенню на відповідача відповідно до ч.5, ч.6 ст.129 ГПК України.

Витрати на транспортні послуги адвоката Пушкар С.В. в сумі 2000грн. в порушення приписів п.2 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України не підтверджені належними та допустимими доказами, які підтверджують здійснення транспортних витрат на вказану суму (квитанції на пальне, вартість квитків), а тому не підлягають покладенню на відповідача з огляду на їх непідтвердженість.

Враїховуючи вищевикладене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати ФОП Дружиніної І.М. на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді підлягають розподілу частково у сумі 10000грн., які належить стягнути з відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76, 123, п.2 ч.2 ст.126, ч.5-6 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ФОП Дружиніної І.М. (вх.№ 05-08/1831/21 від 12.08.2021р.) про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" (м. Хмельницький, вул. Пілотська, буд. 14, кв. 33, ) на користь Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 10000грн. 00коп. (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.08.2021р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1-до справи,

2-позивачу ФОП Дружиніна І.М. ( АДРЕСА_1 ),

3відповідачу ПП "Капітальне будівництво і ремонт" (29010, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 14, к. 33),

Аресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.