ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.2021 справа № 908/2120/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали заяви № б/н від 16.08.2021 товариства з обмеженою відповідальністю РЕСУРС-ФАРМІНГ про забезпечення позову у справі № 908/2120/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю РЕСУРС-ФАРМІНГ (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 13, офіс 4)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ДІВА-АГРОЛАН (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 63, офіс 28)

про стягнення 5489860,00 грн.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю РЕСУРС-ФАРМІНГ звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 16.07.2021 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ДІВА-АГРОЛАН 5489860,00 грн. вартості товару, неповернутого за договором про надання послуг відповідального зберігання №17/09/19-3 від 17.09.2019. До попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачем віднесено 15000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 справу № 908/2120/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.08.2021, після усунення позивачем обставин, які зумовили залишення позову без руху, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2120/21; присвоєно справі номер провадження 18/152/21; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 14.09.2021.

До Господарського суду Запорізької області 25.08.2021 надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю РЕСУРС-ФАРМІНГ про забезпечення позову у справі №908/2120/21, в якій позивач просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, що містяться на розрахункових рахунках ТОВ ДІВА-АГРОЛАН в межах суми позовних вимог 5489860,00 грн.;

- накласти арешт на посіви сільськогосподарських культур, який буде отриманий 2021 року за земельних ділянках, орендованих відповідачем: (кадастрові номери земельних ділянок згідно наведеному позивачем переліку на 3-х сторінках).

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив про те, що на направлену ним вимогу від 02.06.2021 про повернення товару, наданого на зберігання відповідачу згідно умов договору про надання послуг відповідального зберігання № 17/09/19-3 від 17.09.2019, відповіді він не отримав, переданий на зберігання товар відповідач не повернув. Також позивач зазначив про наявність майнових вимог інших кредиторів, зокрема, у справі № 908/1073/21, що розглядається Господарським судом Запорізької області, за судовим наказом від 01.06.2021 у справі № 870/28/21, за рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.06.2021 у справі № 908/185/21. Крім того позивач вказує, що іншою підставою для застосування заходу забезпечення позову є відомості з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які свідчать виключно про наявність у відповідача в користуванні земельних ділянок з призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даних про належність відповідачу іншого нерухомого майна Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не містить. Позивач відзначив, що існує вірогідність того, що на момент набуття рішенням суду законної сили щодо стягнення з відповідача грошових коштів, відповідач вже встигне зібрати та перемістити врожай с/г культур у невідоме позивачу місце та не буде поспішати з реалізацією товару, щоб не допустити надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок. Позивач вважає, що оскільки відповідач уникає виконання своїх зобов`язань за договором, що полягає в ухиленні від повернення переданого на зберігання товару за договором, ненаданні відповіді на лист-вимогу позивача, існує реальна загроза невиконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог і співмірним буде застосування арешту на грошові кошти відповідача та накладення арешту на посіви, що знаходяться на земельних ділянках, орендованих відповідачем.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарем діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В той же час, відповідно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем жодними доказами не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Посилання у заяві на відсутність відповіді на направлену на адресу відповідача вимогу щодо повернення товару (соняшника), переданого відповідачу за договором про надання послуг відповідального зберігання № 17/09/19-3 від 17.09.2019, в якості обґрунтування підстави для забезпечення позову є безпідставним. Порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача невиконаного зобов`язання щодо повернення товару, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду і саме ці вимоги є предметом розгляду суду у даній справі.

Отже, не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про ухилення відповідача від виконання зобов`язань за спірним договором, оскільки на час подання позову ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду самої позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову, оскільки є безпосереднім предметом позову. Тому не можна розглядати твердження позивача як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову, зокрема в сумі, що заявлена до стягнення. Також не є підставою для застосування до відповідача заходів забезпечення позову посилання позивача на наявність майнових вимог інших кредиторів, пред`явлених до відповідача.

Суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого ТОВ РЕСУРС-ФАРМІНГ заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як саме лише посилання заявника на потенційну загрозу в ускладненні відновлення його порушених прав, без надання доказів здійснення ТОВ ДІВА-АГРОЛАН будь-яких дій, направлених на невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подана заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

Зважаючи на викладене суд, у відповідності до статті 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ РЕСУРС-ФАРМІНГ про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135,00 грн., відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю РЕСУРС-ФАРМІНГ у забезпеченні позову у справі №908/2120/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст. 255-257 ГПК України. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 25.08.2021

Суддя В.В. Левкут