номер провадження справи 27/82/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 Справа № 908/1204/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Буденерголіт (адреса реєстрації: 69076 м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 11, кв. 17; адреса для листування: 69001 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2, офіс 319, ідентифікаційний код юридичної особи 34317063)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот (04071 м. Київ, вул. Електриків, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи 00017733) в особі філії Запорізький річковий порт АСК Укррічфлот (69006 м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, бул. 1-А, код ЄДРПОУ ВП 25920546)

про стягнення суми

представники сторін

представник позивача: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Буденерголіт про стягнення з Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот в особі філії Запорізький річковий порт АСК Укррічфлот 388 279 грн. 20 коп. основного боргу, 24 683 грн. 80 коп. інфляційних втрат, 13 754 грн. 66 коп. 3 % річних.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1204/21 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 05.05.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1204/21, присвоєно справі номер провадження 27/82/21 розгляд справи по суті призначено на 31.05.2021.

Справа № 908/1204/21 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Представник відповідача 27.05.2021 надіслав на поштову адресу суду письмовий відзив (вх. № 10954/08-08/21 від 27.05.52021), проти позову заперечив, зазначив, що сума 3 % річних та втрат від інфляції розраховані невірно, оскільки позивачем не враховані проведені відповідачем платежі.

Ухвалою суду від 31.05.2021 р., відповідно до ст. 216 ГПК країни, розгляд справи відкладено на 01.07.2021.

29.06.2021 позивач надіслав на адресу суду заяву (вх. № 13167/08-08/21 від 29.06.2021) щодо зменшення розміру позовних вимог. У зв`язку з частковою сплатою відповідачем частини заборгованості на суму 118 705 грн. 87 коп. просить суд стягнути з відповідача 269573 грн. 33 коп. основного боргу, 27777 грн. 54 коп. втрат від інфляції та 12 804 грн. 74 коп. суми 3% річних.

30.06.2021 відповідач надав до канцелярії суду клопотання (вх. № 13257/08-08/21 від 30.06.2021) про приєднання до матеріалів справи документів, а саме копії платіжних доручень на підтвердження часткової оплати відповідачем заборгованості.

Розгляд клопотання позивача, щодо зменшення розміру позовних вимог відкладено на наступне судове засідання.

Ухвалою від 01.07.2021 продовжено строк розгляду справи відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розгляд справи відкладено на 14.07.2021.

14.07.2021 представник позивача в судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. 13.07.2021 позивач надіслав на електронну адресу суду заяву без ЕЦП.

Заява позивача не була прийнята судом, оскільки вона не містить електронного цифрового підпису особи, яка її направила до суду.

Відповідач надав до канцелярії суду клопотання 08.07.2021 (вх. № 14022/08-08/21 від 08.07.2021) про приєднання до матеріалів справи документів, а саме копії платіжних доручень № 17645 від 05.07.2021 на суму 50 000 грн. 00 коп., № 17812 від 07.07.2021 на суму 20 000 грн. 00 коп. на підтвердження оплати відповідачем заборгованості.

Ухвалою суду від 14.07.2021 строк розгляду справи № 908/1204/21 продовжено, відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Судове засідання відкладено на 29.07.2021.

В судовому засідання суд розглянув подану 29.06.2021 позивачем заяву (вх. № 13167/08-08/21 від 29.06.2021) щодо зменшення розміру позовних вимог У зв`язку з частковою сплатою відповідачем частини заборгованості на суму 118 705 грн. 87 коп., відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача 269573 грн. 33 коп. основного боргу, 27 777 грн. 54 коп. втрат від інфляції та 12 804 грн. 74 коп. суми 3% річних. Заява позивача прийнята до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

26.07.2021 позивач надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Крім того, повідомив суд, що станом на 12.07.2021 року відповідач повністю розрахувався, в частині сплати основного боргу, нарахована та заявлена до стягнення позивачем сума складає: 27 777 грн. 54 коп. інфляційних втрат та 12 804 грн. 74 коп. суми трьох відсотків річних, а всього 40 582, 28 грн. 28 коп., яка відповідачем не погашена.

Позивач наполягав, що сплату основного боргу відповідач почав здійснювати частинами вже після звернення позивача до суду. Розрахунок 3% річних та інфляційних витрат проводився позивачем на момент звернення до суду, і до початку погашення відповідачем суми боргу. Твердження відповідача, що при розрахунку суми боргу не враховано проведену ним у 2020 році оплату, не відповідає дійсності. Позивач при зверненні до суду врахував що оплату та розрахунок заборгованості проводив не враховуючи сплачені суми.

З урахуванням визнання відповідачем суми основного боргу та відповідно її повної сплати, позивач просить закрити провадження в частині стягнення суми основного боргу. Стягнути з відповідача 27777 грн. 54 коп. інфляційних втрат та 12 804 грн. 74 коп. 3 % річних. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 29.07.2021, відповідно до ст. 216 ГПК України, розгляд справи відкладено на 09.08.2021, у зв`язку з неявкою позивача.

09.08.2021 позивач надав до канцелярії суду заяву (вх. № 16256/08-08/21 від 09.08.2021) про розгляд справи без участі представника. Просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу та стягнути 27 777 грн. 54 коп. втрат від інфляції, 12 804 грн. 74 коп. 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача.

09.08.2021 в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив на підставах викладених у письмовому відзиві (вх. № 10954/08-08/21 від 27.05.2021). Зазначив суду, що не отримав заяву про зменшення позовних вимог від 25.06.2021.

На підставі відповідної заяви представник відповідача в порядку статті 42 ГПК України ознайомився з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 09.08.2021 на підставі ст. 216 ГПК України відкладено розгляд справи на 18.08.2021.

13.08.2021 від відповідача надійшло клопотання № зрп8-1/75 від 13.08.2021 (вх. № 16743/08-08/21) про відкладення розгляду справи в зв`язку з відпусткою представника. Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, враховуючи обмеженість процесуальних строків та враховуючи те, що неявка представника відповідача та позивача не перешкоджає розгляду справи.

Також відповідачем 13.08.2021 подано відзив на заяву про зменшення позовних вимог № зрп8-1/74 від 13.08.2021 (вх. № 16745/08-08/21), відповідно до якої зазначено, що на теперішній час з боку відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за Договором, отже провадження у справі підлягає закриттю в цій частині, а сума 3 % річних та втрат від інфляції розраховані невірно, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

В судовому засіданні 18.08.2021 справу розглянуто, прийнято рішення.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 18.08.2021 не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи № 908/1204/21.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору, за відсутністю позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

17.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Буденерголіт (Підрядник) та Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот в особі філії Запорізький річковий порт АСК Укррічфлот (Замовник) укладено Договір підряду № 01/01/19 (Договір).

За умовами пункту 1.1 Договору, Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи на об`єктах Замовника, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар 1-а, а саме: - Ремонт побутових приміщень будівля ЦРМ інв. № 0001. Загально будівельні роботи.

Відповідно до п. 1.2 Договору, Замовник на умовах та в строки, передбачені даним Договором приймає на себе зобов`язання по оплаті робіт, виконаних Підрядником.

24.06.2019 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до Договору, яким змінено строк закінчення робіт п. 3.2 25.06.2019, та вартість робіт, яка визначається на підставі розрахунку договірних цін та становить 1115992 грн. 80 коп. в тому числі ПДВ 185998 грн. 80 коп., п. 4.1 Договору.

22.05.2019 між Замовником та Підрядником підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2019 року, форма КБ-3.

Також 22.05.2019 між сторонами підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року, форма КБ-2в.

Відповідно до розділу 5 Договору, Замовник сплачує Підряднику аванс на придбання матеріалів та організацію робіт у розмірі 50% від загальної суми договірної ціни. Авансовий платіж становить 375000 грн, у т.ч. ПДВ 62500 грн.

Замовник здійснює оплату за цим договором поетапно черговими платежами по мірі виконання робіт підрядником на підставі актів форми КБ-2в, довідки про їх вартість КБ-3, підписаних замовником, протягом 5-ти банківських днів з моменту їх підписання.

Невиконання з боку відповідача своїх зобов`язань по Договору стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Замовник та Підрядник у пунктах 3.1, 3.2 Договору підряду та з урахуванням умов додаткової угоди № 1 визначили початком робіт 21.01.2019, закінченням робіт 25.06.2019.

Відповідно до ст. 882 Цивільного кодексу України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

22.05.2019 між сторонами підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року, форма КБ-2в.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови Договору.

Відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконав, оплата за Договором ним здійснена була частково, однак під час розгляду справи, відповідачем повністю сплачено заборгованість за Договором, що підтверджується платіжними дорученнями: № 14074 від 03.06.2021 на суму 149514 грн. 78 коп.; № 16393 від 22.06.2021 на суму 10058 грн. 55 коп., № 16493 від 23.06.2021 на суму 10000 грн., № 16820 від 25.06.2021 на суму 20000 грн., № 16971 від 29.06.2021 на суму 10000 грн., № 17645 від 05.07.2021 на суму 50000 грн., № 17812 від 07.07.2021 на суму 20000 грн.

Позивачем 26.07.2021 було надано клопотання, відповідно до якого просить закрити провадження по справі в частині суми основного боргу, в зв`язку з його оплатою відповідачем.

Право заявляти клопотання (заяви) є важливим процесуальним правом осіб, які беруть участь у справі. Клопотання можуть стосуватися різних питань щодо розгляду справи і повинні бути обґрунтованими.

Заява позивача в порядку ст. 231 ГПК України не суперечить нормам діючого законодавства України, тому задовольняється судом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем було оплачено суму основного боргу.

Відповідно до норм п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, позовна вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 269573 грн. 33 коп. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України внаслідок відсутності предмета спору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Позивачем заявлені вимоги за період з 25.12.2019 по 05.06.2021 про стягнення 12804 грн. 74 коп. 3 % річних та 27777 грн. 54 коп. втрат від інфляції грошових коштів за період з січня 2020 по квітень 2021.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що розрахунок втрат від інфляції виконаний вірно, а розрахунок 3 % річних судом перераховано з врахуванням часткових оплат відповідача, які не були включені в розрахунок позивачем.

За таких обставин, сума до стягнення 3 % річних за період з 25.12.2019 по 05.06.2021 підлягає 12767 грн. 87 коп. та 27777 грн. 54 коп. втрат від інфляції грошових коштів за період з січня 2020 квітень 2021.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, судом позовні вимоги задовольняється частково, а саме в розмірі: 12767 грн. 87 коп. 3 % річних, 27777 грн. 54 коп. інфляційних втрат, в частині стягнення основного боргу судом закрито провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сума судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, із урахуванням вимог ст. 7 Закону України Про судовий збір, позивач не позбавлений права, у зв`язку з закриттям провадження у справі внаслідок відсутності предмету спору в частині стягнення основного боргу, подати до суду клопотання про повернення з державного бюджету суму судового збору, в зв`язку зі зменшенням позовних вимог та судового збору, в зв`язку з закриттям провадження у справі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 608 грн. 18 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Буденерголіт до Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення 269573 грн. 33 коп. основного боргу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот (04071 м. Київ, вул. Електриків, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи 00017733) в особі філії Запорізький річковий порт АСК Укррічфлот (69006 м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, бул. 1-А, код ЄДРПОУ ВП 25920546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Буденерголіт (адреса реєстрації: 69076 м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 11, кв. 17; адреса для листування: 69001 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2, офіс 319, ідентифікаційний код юридичної особи 34317063) 12767 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 87 коп. 3 % річних, 27777 (двадцять сім тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 54 коп. інфляційних втрат, 608 (шістсот вісім) грн. 18 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Враховуючи відпустку судді, рішення оформлено і підписано 30.08.2021.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.