ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
31.08.2021 Справа № 905/1353/20
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Фурсової С.М.,
при секретарі судового засідання Цакадзе М.А.
про стягнення 24 632 705, 44 гривень, -
за участю представників учасників справи:
позивач (скаржник): не з`явився
відповідач (боржник): не з`явився
від органу ДВС: не з`явився
В С Т А Н О В И В
В провадженні судді Господарського суду Донецької області (суддя Матюхіна В.І.) перебувала справа № 905/1353/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про стягнення 24 632 705, 44 гривень.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2020 стягнуто з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 24 632 705,44 гривень заборгованості, 369 490,58 гривень на відшкодування витрат з оплати судового збору.

На виконання вказаного рішення 18.01.2021 видано відповідний наказ.

До Господарського суду Донецької області 09.06.2021 надійшла скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», в якій скаржник просить:

- прийняти скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у місті Харкові Балдинюка М.Ю. з винесення від 24.05.2021 № 65104831 постанови про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у місті Харкові Сахова Євгена Вікторовича, якому безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 № 65104831;

- про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у місті Харкові повідомити не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, суд та стягувача, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Ухвалою суду від 10.06.2021 розгляд скарги призначено на 17.06.2021, встановлено виконавчій службі строк для надання відзиву на скаргу.

На електронну пошту суду 16.06.2021 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов відзив на скаргу, в якому він просить у задоволенні скарги Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» відмовити у повному обсязі.

Відзив обґрунтований тим, що оскаржувана постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 у виконавчому провадженні № 65104831 винесена на виконання вимог пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону, оскільки:

- наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 160 від 27.06.2017 Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» включене до переліку підприємств, що приймають участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії»;

- основним видом діяльності Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» є «Передача електроенергії (основний), тобто стягувач є постачальником електричної енергії.

Аналогічний за змістом відзив надійшов засобами поштового зв`язку 22.06.2021

Ухвалою суду від 17.06.2021 розгляд скарги відкладено на 01.07.2021.

На електронну пошту суду 30.06.2021 від Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» надійшли пояснення на скаргу стягувача щодо зупинення виконавчих дій, в яких зазначається, що дії державного виконавця по винесенню постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 є законними та ґрунтуються на приписах Закону України «Про виконавче провадження» з наведенням підстав, викладених у поясненнях.

До Господарського суду Донецької області 02.08.2021 від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшли уточнення до скарги на дії державного виконавця при виконанні рішення суду.

У зв`язку з відрахуванням судді Матюхіна В.І. зі штату суддів Господарського суду Донецької області, на підставі розпорядженням керівника апарату суду від 09.08.2021 № 02-01/223 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 905/1353/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 для розгляду справи № 905/1353/20 визначено суддю Фурсову С.М.

Ухвалою суду від 11.08.2021 справу № 905/1353/20 прийнято до провадження суддею Фурсовою С.М. та призначено розгляд скарги на 25.08.2021.

Представник позивача (скаржника) у судове засідання 25.08.2021 з`явився, наполягав на задоволенні скарги, просив суд розглянути її по суті з врахуванням поданих ним 02.08.2021 уточнень.

Ухвалою суду від 25.08.2021 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду скарги до 31.08.2021, надано учасникам процесу додатковий строк для подання заяв по суті справи, пояснень, клопотань та з процесуальних питань.

До Господарського суду Донецької області 28.08.2021 від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшла заява до скарги на дії державного виконавця при виконанні рішення суду, з урахуванням якої скаржник просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка М.Ю. з винесення від 24.05.2021 № 65104831 постанови про зупинення виконавчих дій;

- зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Филиппенко Ганну Олександрівну, якій безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 № 65104831;

- про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) повідомити не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, суд та стягувача, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Розгляд цієї скарги по суті здійснюється з урахуванням поданих Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» заяв від 02.08.2021 та від 28.08.2021 відповідно.

Представники скаржника (стягувача), відповідача (боржника), органу державної виконавчої служби у судове засідання 31.08.2021 не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання з розгляду скарги повідомлені своєчасно та належним чином.

За приписами частини другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши надані матеріали та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

Поряд з цим, частиною друга статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до статей 1, 2, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішення, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) тощо. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2020 у справі № 905/1353/20 стягнуто з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 24 632 705,44 гривень заборгованості, 369 490,58 гривень на відшкодування витрат з оплати судового збору.

На виконання вказаного рішення 18.01.2021 видано відповідний наказ.

13.04.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюком Максимом Юрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/1353/20.

24.05.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюком Максимом Юрійовичем на підставі пункту 10 частини першої статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/1353/20 про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 24 632 705,44 гривень заборгованості, 369 490,58 гривень на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Підставою для зупинення вчинення виконавчих дій слугувало включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія цього Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (стаття 2 Закону).

Згідно з абзацом шостим частини першої статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Відповідно до абзаців дев`ятого, одинадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» процедура врегулювання заборгованості це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Спожиті енергоносії це спожиті природний газ, електрична енергія.

Частиною першою, четвертою статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі Порядок), який визначає механізм формування та ведення реєстру, а також користування його даними.

Пунктами 6 та 8 Порядку передбачено, що Мінрегіон (Орган) забезпечує своєчасне формування реєстру, відповідність внесених до нього даних про підприємство документам, на підставі яких здійснюється реєстрація, та збереження інформації, пов`язаної з його формуванням і веденням. Для включення підприємств до реєстру та внесення змін до нього підприємства подають до Мінрегіону заяву, до якої додають документи, передбачені в абзацах другому-сьомому частини другої статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Згідно з пунктом 14 Порядку у реєстрі зазначаються, зокрема, підстава включення підприємства до реєстру (дата видання та номер наказу Мінрегіону); обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Таким чином, з моменту включення підприємства уповноваженою особою до реєстру у ньому відображається обсяг кредиторської заборгованості цього підприємства, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Аналіз преамбули статей 1, 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» дає підстави для висновку, що він покликаний, зокрема, забезпечити стале функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій шляхом врегулювання відповідної кредиторської заборгованості перед постачальниками природного газу, електричної енергії.

Для досягнення цієї мети Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачає комплекс організаційних та економічних заходів, зокрема: проведення взаєморозрахунків (стаття 4), реструктуризацію заборгованості за спожиті природний газ, електричну енергію (статті 5, 6) та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії (стаття 7).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 01.07.2016 для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашена станом на 31.12.2016, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості.

За приписами частини другої статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» на заборгованість підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті для виробництва послуг централізованого водопостачання та водовідведення, послуг централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) електричну енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.07.2016 неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають врегулюванню, за умови розрахунків за поточне споживання електричної енергії протягом останніх трьох місяців поспіль в обсязі не менше 95 відсотків.

Зазначеним Законом (розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення») частина перша статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10 та статтю 35 вказаного Закону доповнено частиною шостою.

Пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Відповідно до частини шостої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Метою внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема шляхом його доповнення пунктом 10 частини першої статті 34 є створення механізму втілення та забезпечення належного виконання положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки ця норма була первісно передбачена Прикінцевими та перехідними положеннями Закону та нерозривно пов`язана зі створенням правового механізму у виконавчому провадженні з виконання судових рішень на забезпечення проведення взаєморозрахунків, укладення та виконання угод про реструктуризацію, списання боргу, передбаченого цим Законом. Тому, вона не може застосовуватися та тлумачитися ширше, ніж головна частина цього закону, оскільки вона є допоміжним механізмом для реалізації самого Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» визначає комплекс заходів, спрямованих на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

З наведеного слідує, що внесення вищевказаних змін до Закону України «Про виконавче провадження» не може тлумачитися без врахування положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Дійсно, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 160 від 27.06.2017 Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» включене до переліку суб`єктів господарювання - теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

За змістом цього наказу обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з різниці в тарифах складає 1 054 154 613,26 гривень; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016 складає 394 804 045,32 гривень.

Системний аналіз пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» та частини першої статті 6 Закону свідчить, що підставою для зупинення виконавчих дій є обов`язкова наявність таких умов:

- стягувачем є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії;

- боржником є підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

- боржника включено до Реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії;

- природа виникнення заборгованості спожиті природний газ, електрична енергія;

- заборгованість стосується підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 01.07.2016 для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашена станом на 31.12.2016, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості, тобто повинна підпадати під дію норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Судом достеменно встановлено, що станом на дату винесення державним виконавцем спірної постанови про зупинення виконавчих дій від 24.05.2021 у виконавчому провадженні № 65104831 боржник не був виключений з Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону.

При цьому, стягувачем за наказом Господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/1353/20 є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго». Основним видом діяльністю стягувача є 35.12 «Передача електроенергії» (згідно з ліцензією), що підтверджується наявними у справі документами та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підставою для виникнення заборгованості у розмірі 24 632 705,44 гривень, яка присуджена рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2020 у справі № 905/1353/20, є неналежне виконання Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» договору про врегулювання небалансів електричної енергії Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (дата акцептування договору 26.06.2019), а не постачання енергоносіїв (газ, електроенергія), визначення яких надано в Законі України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

За умовами зазначеного Договору, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» виступає в якості оператора системи передачі, а Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», яке приєдналось до Типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії набуло статусу учасника ринку та здійснювало свою діяльність в якості сторони, відповідальної за баланс.

Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії зі стороною, відповідальної за баланс у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307.

У статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- балансуюча група об`єднання учасників ринку, що створюється на підставі договору про створення балансуючої групи, у межах якого визначений договором учасник ринку, який входить до такого об`єднання, несе відповідальність за баланс електричної енергії всіх інших учасників ринку, що входять до такого об`єднання;

- відповідальність за баланс зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів;

- двосторонній договір договір купівлі-продажу електричної енергії, укладений між двома учасниками ринку поза організованими сегментами ринку, крім договору постачання електричної енергії споживачу;

- електропостачальник суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу;

- небаланс електричної енергії розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку;

- оператор системи передачі юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії;

- передача електричної енергії транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями;

- постачання електричної енергії продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії;

- споживач фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

- сторона, відповідальна за баланс, учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи);

- учасник ринку електричної енергії (учасник ринку) виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

Статтею 56 Законом України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

В свою чергу, за змістом статей 31, 32, 33, 66 Законом України «Про ринок електричної енергії» оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії. Оператор системи передачі не має права провадити діяльність з виробництва, розподілу, постачання електричної енергії та трейдерську діяльність. Оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Учасники ринку мають право вільно обирати контрагентів за двосторонніми договорами, укладати ці договори у довільній формі та на умовах, що визначаються за домовленістю сторін з урахуванням таких обмежень, зокрема, оператор системи передачі та оператори систем розподілу не мають права продавати електричну енергію за двосторонніми договорами.

Наведене вище у сукупності свідчить, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» не є постачальником електричної енергії, оскільки здійснює господарську діяльність з передачі електричної енергії, внаслідок чого не входить до переліку підприємств-стягувачів, визначених пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, спірна заборгованість не є предметом правового регулювання Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», і не охоплюється відповідними періодами, наведеними у частині першій статті 6 вказаного Закону, а тому зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65104831 на підставі пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягало.

Само по собі включення Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не є безумовною підставою зупинення будь-якого виконавчого провадження.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, пункт 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка М.Ю. з винесення від 24.05.2021 № 65104831 постанови про зупинення виконавчих дій.

Що стосується вимоги про зобов`язання начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Филиппенко Ганну Олександрівну, якій безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 № 65104831, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої статті 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки судом визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка М.Ю. з винесення від 24.05.2021 № 65104831 постанови про зупинення виконавчих дій, суд, в порядку частини другої статті 343 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Филиппенко Ганну Олександрівну, якій безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., усунути порушення своєю постановою скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 № 65104831.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом в ухвалі від 29.11.2019 у справі № 922/1987/16 та Східним апеляційним господарським судом у постанові від 24.02.2020 у справі № 905/2913/15.

Згідно зі статтями 74, 76-77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки органом державної виконавчої служби не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, наведених у скарзі, суд дійшов висновку про задоволення скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у повному обсязі.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (частина перша статті 345 ГПК України).

Керуючись статтями 234, 235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка М.Ю. з винесення від 24.05.2021 № 65104831 постанови про зупинення виконавчих дій.

Зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Филиппенко Ганну Олександрівну, якій безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.05.2021 № 65104831.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) повідомити не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, суд та Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», відповідно до вимог статті 345 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 31.08.2021 складено та підписано повний текст ухвали.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (пункт 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова