ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/433/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача адвоката Матвіюк Н.Р. за посвідченням та свідоцтвом № 868 від 17.12.2016; ордером серії ВЛ № 000078278 від 10.08.2021 та договором про надання правової допомоги № 14-21/03 від 19.03.2021

/відповідач повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги електронною поштою (див. роздруківки від 09 та 12.08.2021), але не скористався правом на участь в судовому засіданні/

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.06.2021, проголошене о 15:10:00 суддею Нікітенко С.В. у м. Херсоні, повний текст якого складено 30.06.2021

у справі № 923/433/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕПЛАЙ"

до скаржника

про стягнення 1 351 773,08 грн.

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АГРОСЕПЛАЙ" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.04.2021) про стягнення з ТОВ "Зоотехнологія" суми заборгованості у розмірі 1 351 773,08 грн., з яких 1 243 797,64 грн. основного боргу, 35 475,22 грн. 3% річних та 72 500,00 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №04/09/2017РІ від 04.09.2017 в частині своєчасної оплати за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 15.06.2021 позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Зоотехнологія" на користь ТОВ "АГРОСЕПЛАЙ" суму основного боргу у розмірі 1243797,64 грн., суму 3% річних у розмірі 35403,40 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 72500,22 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 20275,52 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, водночас перевіривши правильність виконаних позивачем розрахунків встановив наявність арифметичних помилок, зокрема у розрахунку 3% річних, які призвели до їх зайвого нарахування, у зв`язку з чим відмовив у стягненні з відповідача 3% річних у сумі 71,82 грн. У задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суд відмовив через брак доказів щодо фінансового стану відповідача та недотримання .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, в частині стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 35 403,40 грн. та інфляційних втрат у сумі 72 500,00 грн., відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати у цій частині, при цьому відповідач не просить звільнити його від відповідної відповідальності перед позивачем, а вимагає ухвалити нове рішення, яким розстрочити виконання рішення у даній справі на 6 місяців з дати його винесення.

На думку скаржника, суд першої інстанції незаконно та необґрунтовано відмовив йому у задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення суду, безпідставно не прийняв до уваги важкий фінансовий стан відповідача та той факт, що стягнення виниклої з об`єктивних причин заборгованості однією сумою негативно відобразиться на спроможності ТОВ "Зоотехнологія" нести витрати на забезпечення безперебійної роботи виробничих комплексів, а різке зменшення коштів на утримання виробничих комплексів потягне за собою падіж поголів`я свиней та понесення незапланованих витрат коштів на їх утилізацію і, як слідство, ускладнить виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує її доводи, зазначає, що жодних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим із наданих відповідачем до суду першої інстанції документів не вбачається; апелянт не заперечує проти стягнення з нього суми основної заборгованості, що виникла за договором №04/09/2017 РІ, а тому сума штрафних санкції, передбачених за цим договором за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань також підлягає стягненню в повному обсязі, що правомірно було здійснено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2017 між ТОВ "АГРОСЕПЛАЙ" (постачальник) і ТОВ "Зоотехнологія" (покупець) укладений договір поставки №04/09/2017 РІ.

Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця визначену цим Договором продукцію, а саме амінокислоти торгової марки "Evonik" та інші товарні позиції, визначені у п.2.1 Договору, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити Продукцію (п. 1.1 Договору).

Сторонами погоджено, що під додатками до цього Договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені постачальником замовлення покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються постачальником.

Умовами п. 1.2 Договору визначено, що фактична кількість, асортимент та розфасування продукції погоджуються сторонами в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 7.1 Договору постачальник поставляє, а покупець оплачує продукцію за цінами, вказаними у підписаних сторонами специфікаціях.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12. 2017. Якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не заявила письмово про його розірвання, договір вважається пролонгованим на один рік. Кількість таких однорічних пролонгацій даного договору є необмеженою (п. 12 .1 Договору).

Доказів про відмову від Договору чи його розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

Відповідно до п.9.3. Договору у випадку несвоєчасної оплати за ним, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати

Пунктом 9.4 Договору встановлено, що за порушення термінів оплати продукції покупець, сплачує постачальнику вартість неоплаченої продукції із врахуванням індексу інфляції.

На виконання умов Договору та Специфікацій до Договору позивачем поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 1 845 692,44 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними, водночас відповідачем здійснено оплату за отриманий товар лише частково, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 1 243 797,64 грн. Стягнення основного боргу відповідачем не оспорюється, отже колегія суддів аналізує лише доводи скаржника щодо безпідставного стягнення 3% річних та інфляційних втрат, при цьому оскільки в апеляційній скарзі містяться доводи виключно щодо незаконної відмови у наданні розстрочки виконання рішення суду, колегія здійснює перегляд рішення суду першої інстанції саме в цій частині.

Звертаючись до суду із клопотанням про надання розстрочки виконання рішення суду на 6 місяців рівними частинами, відповідач посилався на тяжке фінансове становище та зазначав про те, що стягнення виниклої з об`єктивних причин заборгованості однією сумою негативно відобразиться на спроможності відповідача нести витрати на забезпечення роботи його промислових комплексів.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів статті 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що розстрочення виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює всі надані заявником докази зазначених обставин і за їх наявності має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У клопотанні про розстрочку виконання рішення суду боржник вказує підставу розстрочки рішення - неспроможність нести витрати на забезпечення безперебійної роботи виробничих комплексів товариства.

Проте, заявник, в порушення приписів ст. 74 ГПК України, не надав жодних доказів на підтвердження підстав для розстрочки виконання рішення суду, як не надав й доказів на підтвердження існування виняткових обставин, що підтверджують неможливість виконання рішення суду.

При цьому, суд не приймає до уваги додані відповідачем до відповідного клопотання звіти про виробництво продукції тваринництва, кількість сільськогосподарських тварин і забезпеченість їх кормами за 2020 рік, оскільки вони свідчать саме про те , що у цей період виробництво на підприємстві тривало, в той же час клопотання про розстрочку виконання рішення суду стосується періоду другої половини 2021 року.

Щодо розрахунку потреби у коштах для фінансування одного дня життя виробничих майданчиків ТОВ "Зоотехнологія", то, по-перше, у ньому не зазначено періоду, за який складено означений розрахунок; по-друге, даний розрахунок стосується витратної частини господарської діяльності відповідача, в той час як відомостей про дохідну частину від такої діяльності суду не подано. Отже, суду не доведено збитковість підприємницької діяльності товариства та, як наслідок, необхідність розстрочення виконання судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що приймаючи на себе зобов`язання за договором сторін, скаржник мав усвідомлювати наслідки їх невиконання, при цьому доказів існування на момент винесення господарським судом рішення обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим, та відсутності коштів для погашення заборгованості відповідачем не надано, а відповідно і не доведено наявності підстав, за яких було б можливим задоволення клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду.

При цьому суд зазначає, що належне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем не може ставитися у залежність від скрутного фінансового становища підприємства. З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та розстрочення виконання рішення у справі.

Інших доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 15.06.2021 у справі №923/433/221 в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 15.06.2021 у справі №923/433/221 в оскаржуваній частині залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" без задоволення.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.09.2021 о 16.35.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя В.М. Головей

Суддя С.І. Колоколов