ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

30.08.2021 м.Дніпро Справа № 912/1061/21

Центральний апеляційний господарський суд в особі

судді-доповідача: Дарміна М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 (повний текст складено та підписано 30.07.2021 суддя Тимошевська В.В.) у справі №912/1061/21

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д

до відповідача -1 Фермерського господарства "Віра Вікторія", 26213, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Миролюбівка, вул. Набережна, 74

відповідача -2 ОСОБА_1 , 26213, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Кіровка

про стягнення 1 091 309,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі №912/1061/21 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Фермерського господарства "Віра Вікторія" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість в розмірі 1 091 309,88 грн (938 549, 18 грн - заборгованість за кредитом, 83 816,55 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 68 944,15 грн - відсотків річних). Стягнуто з Фермерського господарства "Віра Вікторія" на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 8 184,83 грн судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 8 184,82 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить:

- звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі №912/1061/21;

- рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі №912/1061/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Стосовно заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі №912/1061/21, вмотивоване тим, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є пенсіонером, а розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік та не дає одночасно в повному обсязі сплатити судовий збір з метою відновлення порушеного права.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне:

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, визначені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Таким чином, ОСОБА_1 , за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, повинна була сплатити судовий збір у сумі 24 554, 47 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Однак, як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги безпосередньо, скаржником не додано жодного доказу на підтвердження зазначених ним обставин неможливості сплати судового збору.

Суд доходить висновку про необхідність надання скаржнику можливості подати до суду відповідних доказів неможливості сплати судового збору, з огляду на наступне:

У випадку ненадання скаржником доказів того, що судовий збір дійсно перевищує 5% річного доходу, апелянт повинен буде сплати судовий збір у передбачених Законом порядку та розмірі.

Апеляційний Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів, які унеможливлюють (ускладнюють) його сплату.

З метою підтвердження достовірності наданих скаржником доходів, їй необхідно також надати довідку з податкової інспекції, та інші документи на розсуд скаржника, які дадуть змогу колегії суддів повно та об`єктивно розглянути її клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного суду від 28.04.2021 у справі №200/10018/19-а.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Апеляційна скарга залишається без руху у випадку оформлення її з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України в цьому випадку застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначені приписи апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Центральний апеляційний господарський суд доводить до відома ОСОБА_1 , що за приписами ч.4 ст.174 ГПК України, якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі №912/1061/21 - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, яке в подальшому має надати суду докази на підтвердження дати отримання ухвали.

Усунути недоліки, встановлені в ухвалі суду шляхом подання:

- надати докази на підтвердження того, розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік та не дає одночасно в повному обсязі сплатити судовий збір з метою відновлення порушеного права;

- або надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору у сумі 24 554, 47 грн. за подання апеляційної скарги рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі №912/1061/21;

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.О. Дармін