ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2021 Справа № 917/920/21

м. Полтава

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР», (вул. Новокостянтинівська, 1в, 4 поверх, м. Київ, 04080)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАЛИНА», (вул. Небесної Сотні, 30, м. Кременчук, Полтавська область, 39617)

про стягнення 22 945,00 грн,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР» (далі компанія, позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КАЛИНА» (далі ОСББ, відповідач) про стягнення 22 945,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою від 11.06.2021 позовна заява була залишена без руху з огляду на невиконання позивачем вимог щодо подання позовних заяв, викладених в п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Позивач у визначений судом термін усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою від 29.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень - до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

12.07.2021 ОСББ подало суду клопотання, в якому вказано про те, що відповідач дізнався про наявність даного позову після отримання 29.06.2021 доповнень до позовної заяви та 02.07.2021 ухвали господарського суду Полтавської області про відкриття провадження від 29.06.2021, але копії позовної заяви та додатків до неї не отримував.

Як вбачається з доданих до позовної заяви накладної Укрпошти та опису вкладення в цінний лист, позивач направив на адресу ОСББ «КАЛИНА» позовну заяву з додатками 13.04.2021. Відповідно до трекінгу відстеження відправлення сайту Укрпошти (штрихкодовий ідентифікатор 120), зазначене відправлення не було вручене під час доставки адресату та повернуте і вручено відправнику 14.05.2021.

13.07.2021 на електронну адресу ОСББ судом була направлена сканована копія позовної заяви.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач виплатив страхове відшкодування гр. ОСОБА_1 на підставі договору №ІМ 090412 добровільного страхування майна фізичної особи в зв`язку з настанням 01.05.2020 страхової події - пошкодження застрахованого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_3, внаслідок його залиття, що є підставою стягнення страхового відшкодування з ОСББ, як юридичної особи, яка виконує всі функції по управлінню багатоквартирним будинком і на якого згідно закону покладений обов`язок з обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення (каналізації), в т. ч. забезпечення функціонування та підтримку в робочому безаварійному стані елементів внутрішньобудинкових систем. На підтвердження факту страхового випадку позивач посилається на акт №1 від 05.05.2020 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3, складений співвласниками ОСББ а також надає докази виплати страхового відшкодування вигодонабувачу.

У відзиві на позовну заяву від 15.07.2021 (вх. № 7938 від 19.07.2021, а.с. 91-96) ОСББ проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилається, зокрема, на те, що комісія згідно Акту №1 про наслідки залиття житлового приміщення від 05.05.2020 року фактично підтвердила перелік пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 , не маючи доступу до шахт водовідведення, які були закриті забудовником в усьому будинку, власниками покладена облицювальна плитка, змонтовані (установлені) кухонні меблі (шафи, мийки, інше) в своїх квартирах поверх закритих шахт зі стояками водовідведення діаметром 50 мм, що унеможливлювало визначити причину залиття, тому комісія в Акті №1 припустила, що ймовірно залиття відбулося внаслідок фізичного зносу каналізаційних труб. У відзиві відповідач зауважує, що ймовірними причинами залиття квартири АДРЕСА_1 могли бути природна осадка будинку, що і призвело до зміщення (перекосу) з`єднувальної муфти, або порушення при будівництві ДСТУ-НБ В.2.5-40:2009 Забудовником ЗАТ «КРЮКІВБУДТЕХМОНТАЖ», а саме: не закріплення з`єднувальної муфти хомутовим кріпленням до стіни або іншим кріпленням. Крім цього, відповідач вважає суму заявленого до стягнення страхового відшкодування безпідставно завищеною у співвідношенні до загальної площі квартири при пошкодженні кількох квадратних метрів стелі та стіни.

У відповіді на відзив від 22.07.2021 (вх. № 8211 від 26.07.2021, а.с. 111-112) позивач зазначив, що відповідачем у відзиві на позов не наведено жодних доказів, які б спростували твердження позивача щодо причинно-наслідкового зв`язку між матеріальними збитками, спричиненими майну гр. ОСОБА_1 та порушенням власних обов`язків відповідача як особи, яка здійснює управління багатоквартирним будинком №30 по вул. Небесної Сотні в м. Кременчуці . Позивач вважає, що затвердження керуючим ОСББ Юрченком В.І. акту №1 від 05.05.2020 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 свідчить про визнання вказаного акту уповноваженою особою відповідача.

У запереченнях від 29.07.2021 (вх. № 8495 від 02.08.2021, а.с. 117-122) відповідач підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву від 15.07.2021 (а.с. 91-96).

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив:

12.02.2020 між компанією та гр. ОСОБА_1 укладено договір №ІМ 090412 добровільного страхування майна фізичної особи (далі - Договір №ІМ 090412, а.с. 11-13), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_3 .

01.05.2020 відбулося пошкодження застрахованого майна внаслідок його залиття. На підтвердження факту страхового випадку співвласниками ОСББ складено та підписано акт №1 від 05.05.2020 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , який затверджений керуючим ОСББ «КАЛИНА» Юрченком В.І. (далі - Акт, а.с. 15).

13.05.2020 на замовлення компанії аварійним комісаром Ситником О.С. було складено та підписано акт огляду пошкодженого майна (дефектна відомість) (а.с. 16).

Позивач звернувся до ТОВ «ВІЛЛІС СТРАХОВІ БРОКЕРИ», з яким на підставі договору доручення на надання послуг з технічного асистансу № 2 від 01.02.2018 (а.с. 56-61) співпрацює по питанням організації надання послуг технічного асистансу. За виконані роботи з технічного асистансу при врегулюванні страхового випадку (залиття) квартири, яке мало місце 12.05.2020, позивачем на підставі акту № 2 від 29.05.2020 про виконані роботи (а.с. 66-зворот) та рахунку-фактури № СФ-0000081 від 29.05.2020 (а.с. 66) позивачем було сплачено за надані послуги 2 950,00 грн згідно з платіжним дорученням № 826 від 23.07.2020 (а.с. 67).

Згідно з висновком № 10/36-05-1 від 19.05.2020 про розмір матеріального збитку (а.с. 51), що є невід`ємною частиною Звіту № 10/36-05 від 19.05.2020 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 17-29), складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ільченко Д. В., розмір матеріального збитку становить 18 675,06 грн з врахуванням ПДВ. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000006 від 03.06.2020 ТОВ «БУДТЕХІНВЕСТ» витрати на відновлення застрахованої квартири дорівнюють 20 500,00 грн (а.с. 53).

На виконання заяви про виплату страхового відшкодування від 03.06.2020 (а.с. 52) виплата страхового відшкодування в розмірі 19 995,00 грн була проведена на поточний рахунок ТОВ «БУДТЕХІНВЕСТ», що підтверджується платіжним дорученням № 491 від 09.06.2020 (а.с. 55).

Як свідчить наведений в позовній заяві розрахунок позивачем було виплачено страхове відшкодування, виходячи з наступного: 20 500,00 грн - 505,00 грн = 19 995,00 грн, де: 20 500,00 грн - вартість ремонтних (відновлювальних) робіт згідно рахунку-фактури № СФ- 0000006 від 03.06.2020; 505,00 грн - розмір франшизи (суми, що не підлягає виплаті позивачем) відповідно до п.п. 2.1.2 договору страхування; 19 995,00 грн - сплачене страхове відшкодування позивачем.

Позивач вважає, що в порядку регресу як фактичні затрати за страховим випадком (залиттям квартири 01.05.2020), підлягає до сплати 22 945,00 грн з розрахунку: 19 995,00 грн + 2 950,00 грн = 22 945,00 грн, де: 19 995,00 грн - сплачене страхове відшкодування позивачем; 2950,00 грн - оплата позивачем витрат на послуги технічного асистансу по врегулюванню страхового випадку.

При розгляді спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ч. 1,2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначено, як юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Матеріали справи не містять статутних документів ОСББ «КАЛИНА» та будь-яких інших відомостей про діяльності зазначеного ОСББ, проте враховуючи, що акт №1 від 05.05.2020 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 було складено комісійно співвласниками ОСББ та затверджено керуючим ОСББ «КАЛИНА» - Юрченком В.І., наведене дає підстави вважати, що управління будинком АДРЕСА_1 по вулиці Небесної Сотні у місті Кременчуці та його утримання на дату страхового випадку здійснювало саме ОСББ «КАЛИНА», зазначене вбачається також зі змісту відзиву на позовну заяву та визнається відповідачем у відзиві.

П. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

До обов`язків співвласників багатоквартирного будинку згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» належить забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно п. п. 4,6 розділу 1 «Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації; виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи.

Отже, станом на дату страхового випадку (01.05.2020) обов`язок обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення (каналізації), в тому числі забезпечення функціонування та підтримку в робочому безаварійному стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи системи водовідведення (каналізації), покладений на балансоутримувача в будинку №30 по вул. Небесної Сотні в м. Кременчуці - ОСББ «КАЛИНА».

За приписами «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 (далі - Правила) Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 2 Правил передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Згідно з підпунктом 2.3.6 пункту 2.3 Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена Правилами. Зазначений акт має містити опис того, що трапилося і наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); причину залиття/аварії (зокрема, несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи, незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу трубопроводів); висновки і рекомендації комісії, у тому числі про те, хто заподіяв шкоду. Вказаний акт підписується членами комісії, а також мешканцями квартир, які з ним ознайомлені.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2020 комісією у складі співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «КАЛИНА» та за участю власника квартири ОСОБА_1 проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет залиття; за результатом такого обстеження було встановлено, що внаслідок залиття вказаної квартири пошкоджено стелю, гіпсокартонні конструкції стелі, шпалери. В результаті обстеження встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало протікання системи водовідведення (каналізації) внаслідок її фізичного зносу (пошкодження між 6-5 поверхами). Про результати даного обстеження було складено відповідний акт №1 від 05.05.2020, підписаний усіма членами комісії і власником квартири АДРЕСА_1 та затверджений керуючим ОСББ Юрченком В.І. В акті також зазначено, що він складений за зовнішнім оглядом.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що Актом№1 від 01.05.2020 комісія ОСББ фактично підтвердила перелік пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 не маючи доступу до шахт водовідведення, які були закриті забудовником в усьому будинку, власниками покладена облицювальна плитка, змонтовані (установлені) кухонні меблі (шафи, мийки, інше) в своїх квартирах поверх закритих шахт зі стояками водовідведення діаметром 50 мм, що унеможливлювало визначити причину залиття, тому комісія в Акті №1 припустила, що ймовірно залиття відбулося внаслідок фізичного зносу каналізаційних труб.

Одночасно, актом № 4 від 15.05.2020 (а.с. 107) про причину залиття житлового приміщення АДРЕСА_1 встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало протікання по стояку системи водовідведення в каналізаційній шахті в квартирі АДРЕСА_5 в результаті зміщення (перекосу) з`єднувальної муфти на каналізаційній трубі. Механічні пошкодження труби та з`єднувальної муфти відсутні. Їх стан задовільний. Ймовірною причиною може бути природна осадка будинку. В акті вказано, що він відміняє та уточнює причину залиття квартири АДРЕСА_1 , вказану в акті №1 від 05.05.2020.

За приписами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2).

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх зазначених вище елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника.

При цьому, наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків, тобто позивачем.

Відповідна правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, в постанові від 01.11.2018 по справі № 905/2191/15.

Доводячи наявність причинного зв`язку між можливою бездіяльністю відповідача, на якого покладено обов`язок утримання в належному стані спільних внутрішніх мереж будинку, позивач посилається лише на акт №1 від 05.05.2020 (а.с.15).

Разом з тим, в цьому акті було зазначено, що він складений за зовнішнім оглядом, тобто дійсна причина залиття квартири АДРЕСА_6 на 5-му поверсі будинку №30 по вул. Небесної Сотні в м. Кременчуці цим актом не встановлювалася, а висновок комісії щодо причини такого залиття внаслідок фізичного зносу має ймовірнісний характер.

Акт огляду пошкодженого майна від 13.05.2020 (а.с. 16) складений аварійним комісаром СК «Вертлінер» також на підставі зовнішнього огляду майна.

Позивачем не надано суду висновок експерта щодо встановлення причин залиття квартири в порядку ст.ст. 98, 101 ГПК України, в той час як для встановлення зазначених обставин необхідні спеціальні знання.

Разом з тим, відповідачем 15.05.2020 за участю ФОП Сичевської С.О. здійснено демонтаж цегляної кладки каналізаційної шахти в квартирі АДРЕСА_5, яка знаходиться на 6-му поверсі будинку, про що складено акт огляду місця протікання (а.с. 105), а також складено комісійний акт № 4 про причину залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 107), до яких приєднані відповідні фотодокументи.

Зазначеними актами встановлена причина залиття - а саме протікання по стояку системи водовідведення в квартирі АДРЕСА_5 (над верхньою частиною з`єднувальної муфти на висоті 1,8 м над підлогою квартири) внаслідок нахилу (перекосу) з`єднання каналізаційної труби з верхньою частиною муфти.

При цьому, комісійним актом № 4 від 15.05.2020 встановлено, що сам по собі стан каналізаційної труби є задовільним, механічні пошкодження як труби, так і з`єднувальної муфти відсутні, протікання відбулося не внаслідок їх фізичного зносу, тобто попередній висновок щодо ймовірного протікання внаслідок фізичного зносу труби, викладений в акті від №1 від 05.05.2020 не підтвердився.

Суд також приймає до уваги, зазначеними актами встановлено місце протікання - в межах квартири АДРЕСА_5 (1,8 м над підлогою цієї квартири), яка знаходиться поверхом вище над квартирою АДРЕСА_6 , тобто протікання відбулося не в частині мережі загального користування, до якої має доступ відповідач як управитель будинку.

Також актами встановлено відсутність кріплень каналізаційної системи (труб та муфт з`єднання) на всій площі стіни каналізаційної шахти в межах квартири АДРЕСА_5, а також в підвальному приміщенні, що, в свою чергу, може свідчити про наявність вини забудовника у порушенні будівельних норм (ДСТУ- Н Б В.2.5-40:2009) при монтуванні каналізаційної системи будинку та/або осіб, які проводили внутрішні будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_5.

Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає, що надані відповідачем докази з більшою вірогідністю свідчать про відсутність його вини у спричиненні шкоди внаслідок залиття квартири № 35, а позивачем не доведено наявність причинного зв`язку між діями (або можливою бездіяльністю) відповідача та спричиненими збитками.

З урахуванням всіх вказаних обставин у їх сукупності, позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та підлягають відхиленню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.І. Пушко