ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2021 р. Справа№ 910/21150/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Денисевич К.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "РВС Банк"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021 р. (повний текст складено 12.03.2021 р.)

у справі № 910/21150/20 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до приватного акціонерного товариства "РВС Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Італтекс Меріно"

про стягнення 179 250,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "РВС Банк" про стягнення 179 250,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Банк не виконав зобов`язань за банківською гарантією і відшкодування у розмірі 179 250, 00 грн. за неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Італтекс Меріно" Міністерству оборони України не сплатив.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.03.2021 р. у справі № 910/21150/20 позов задоволено: стягнуто з ПрАТ "РВС Банк" на користь Міністерства оборони України 179 250,00 грн. банківської гарантії; стягнуто з ПрАТ "РВС Банк" на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері 2 688,75 грн. судового збору за подання позову.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що банк не виконав зобов`язання за банківською гарантією, а тому відповідно до вимог ст. 563 ЦК України стягнув з відповідача гарантійний платіж у розмірі 179 250, 00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ "РВС Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав про відсутність підстав для виплати гарантійного платежу з огляду на те, що вимога бенефіціара не містила підпису належним чином уповноваженої особи та печатки бенефіціара.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

02.06.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з метою дотримання принципу змагальності сторін в судовому процесу та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог та міркувань.

04.06.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 р. призначено розгляд справи на 07.07.2021 р.

У судове засідання 07.07.2021 з`явились представники позивача, Міністерства оборони України та відповідача, які надали пояснення по суті спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 р. оголошено перерву у розгляді справи до 20.07.2021 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 р. прийнято апеляційну скаргу у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 11.08.2021 р.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 р., у зв`язку із перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці, справу № 910/21150/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 р., справу № 910/21150/20 прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 17.08.2021 р.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 р., у зв`язку із перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, справу № 910/21150/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 р., справу № 910/21150/20 прийнято до провадження у визначеному складі суддів.

У судовому засіданні, що відбулось 17.08.2021 р., відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники позивача та прокуратури заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд, оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами справи, 10.05.2018 р. ПрАТ "РВС Банк" була надана безумовна та безвідклична банківська гарантія № 2745-18Г, за якою ПрАТ "РВС Банк" зобов`язалося виплатити бенефіціару 179 250, 00 грн, протягом 5 робочих днів з дати отримання письмової вимоги бенефіціара, в якій стверджується про те, що принципал ТОВ "Італтекс Меріно" не виконав (неналежним чином виконав) свої зобов`язання за договором про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків. Термін дії гарантії по 01.02.2019 (включно).

Припинення зобов`язаннь Банку за цією Гарантією пов`язано з наступними обставинами:

- сплатою бенефіціару загальної суми гарантії;

- закінченням строку на який видана гарантія;

- відмовою бенефіціара від своїх прав за гарантією.

08.06.2018 р. між Міністерством оборони України (далі - замовник) та ТОВ "Італтекс Меріно" (далі - постачальник) укладено договір про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/18/212, за умовами якого постачальник зобов`язується у 2018 році поставити Міністерству оборони України (далі - замовник) капелюхи та головні убори (18440000-5) (лот 1. (18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2)), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Згідно п. 1.2. договору ціна, кількість та строки постачання товару визначаються специфікацією, за умовами якої, товар у кількості 50 000 шт. загальною вартістю 3 585 000, 00 грн. має бути поставлений 30 000 шт - до 30.09.2018 (включно), 20 000 шт - до 30.10.2018.

Замовник має право зменшувати обсяг закупівлі за договором залежно від реального фінансування видатків замовника та у разі зменшення потреби (п. 1.4. договору).

Ціна цього договору становить 3 585 000, 00 грн., у тому числі без ПДВ 597 500, 00 грн (за загальним фондом) (п. 3.1 договору).

У відповідності до п. 4.1. договору, розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунка-фактури на відвантажений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі), але не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного бюджетного року.

За умовами п. 5.1. договору, товар постачається на умовах DDP- склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо.

Строк поставки товару буде визначений в специфікації договору (п. 1.2.)

Підпунктом 6.3.1. договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору, постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 5 % від суми договору (банківська гарантія від 10.05.2018 № 2745-18Г видана ПАТ "РВС Банк" в сумі 179 250, 00 грн.

Додатком 1 до договору сторонами узгоджено рознарядку за специфікацією.

Проте, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за договором № 286/3/18/212 від 08.06.2018 Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Італтекс Меріно" про стягнення штрафу та пені в розмірі 400 803, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2020 у справі № 927/948/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Італтекс Меріно" на користь Міністерства оборони України 97 512, 00 грн пені, 301 140, 00 грн штрафу та 5 979, 78 грн судового збору.

У вказаному рішенні, судом було встановлено порушення відповідачем термінів поставки партій товару, оформлених актами приймального контролю товару за якістю №2 від 20.11.18, №2 від 06.12.18, №222 від 25.04.19.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом, прокурор зазначає, що оскільки ТОВ "Італтекс Меріно" поставлено продукцію з порушенням визначеного договором строк, банк зобов`язаний був сплатити грошову суму у розмірі 179 250, 00 грн відповідно до умов банківської гарантії № 2745-18Г.

Згідно ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У розумінні даної статті, гарантія за своєю правовою природою є самостійним письмовим одностороннім зобов`язанням в разі настання обставин, передбачених в документі при її виданні, виплатити кредитору грошове відшкодування.

В силу гарантії кредитор за основним зобов`язанням вправі вимагати виконання обов`язку від боржника (принципала). До гаранта він має право пред`явити вимогу про виконання грошового зобов`язання в разі порушення зобов`язання боржником (абз. 2 ст. 560 ЦК).

Якщо серед умов гарантії не зазначено інше, бенефіціар вправі звернутися до гаранта про виконання грошового обов`язку без попереднього звернення до принципала.

Зобов`язання гаранта перед бенефіціаром обмежується сумою гарантії, а сплата кредиторові суми, на яку видано гарантію, припиняє зобов`язання гаранта перед кредитором (ч. 1 ст. 56, п. 1 ч. 1 ст. 568 Цивільного кодексу України).

Положенням "Про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах", затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (п. 2 Глави 4 розділу II) визначено, що одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Згідно ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Господарського кодексу України зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Положеннями ч. 2, 4 ст. 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта в межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Відповідно до умов банківської гарантії, ПрАТ "РВС Банк" безвідклично та безумовно зобов`язалося виплатити бенефіціару 179 250, 00 грн (5 % вартості договору) після одержання письмової вимоги бенефіціара, в якій стверджується про те, що принципал ТОВ "Італтекс Меріно" не виконав (неналежним чином виконав) свої зобов`язання за договором про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків.

Будь-яка письмова вимога бенефіціара на оплату має бути отримана гарантом за адресою: Україна, 04071, м. Київ, вул. Введенська, 29/58.

Колегією суддів встановлено, що Міністерство оборони України направило Банку вимогу № 286/6/642 від 29.01.2019 щодо перерахування коштів за Гарантією у сумі 179 250, 00 грн.

Отримання відповідачем вказаної вимоги від бенефіціара визнаний банком у поданому відзиві на позовну заяву.

Однак, листом № 168/19-БТ від 06.02.2019 банк повідомив позивача про неможливість задоволення направленої вимоги, оскільки вона підписана неуповноваженою бенефіціаром особою та не скріплена печаткою Міністерства оборони України.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що вимога №286/6/642 від 29.01.2019 підписана директором Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України - Гулєвичем В.В.

На думку відповідача, додана до вимоги копія довіреності на ім`я Гулевича В.В. була засвідчена з порушенням Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами апелянта з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністр як керівник міністерства:

- очолює міністерство, здійснює керівництво його діяльністю;

- представляє міністерство у публічно-правових відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні та за її межами;

- визначає обов`язки першого заступника міністра, заступників міністра, розподіл повноважень міністра між першим заступником міністра та заступниками міністра, які вони здійснюють у разі його відсутності;

- підписує накази міністерства;

- дає обов`язкові для виконання державними службовцями та працівниками апарату міністерства доручення.

Так само, Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Мністрів № 671 від від 26.11.2014 року (далі - Положення), передбачено, що міністр представляє Міністерство оборони України у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами і організаціями в Україні та за її межами.

Як слідує зі змісту довіреності від 17.12.2018 № 220/569/Д, Гулевичу В.В. надано повноваження на підписання від імені Міністерства оборони України вимог щодо стягнення (повернення) забезпечення тендерної та/або цінової пропозицій, стягнення забезпечення виконання договорів, та інші повноваження.

Щодо доводів банку про порушення бенефіціаром Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, то такі доводи підлягають відхиленню за неспроможністю, оскільки акти цивільного законодавства, щодо інституту представництва не передбачають обов`язку засвідчувати документи представника, пов`язані із представництвом, печаткою особи, яку представляють.

У вимозі до банківської установи зазначено про перерахування банківської гарантії на реквізити Міністерства оборони України. У відповіді про відмову виконати вимогу, банк ідентифікує вимогу, як вимогу бенефіціара - Міністерства оборони України.

Та обставна, що підпис представника бенефіціара скріплений не печаткою Міністерства оборони України, а печаткою його Департаменту, який очолює представник, не суперечить актам цивільного законодавства, тим більше, що в силу ст. 58-1 ГК України наявність або відсутність печатки на документі не створює юридичних наслідків.

Таким чином, підстави відмови у виплаті коштів за виданою банківською гарантією є надуманими і свідчать про неправомірнувідмову банку від зобов`язань.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення банківської гарантії у сумі 179 250, 00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "РВС Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021 р. у справі № 910/21150/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021 р. у справі № 910/21150/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21150/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.08.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак