ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1219/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/1219/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, )

до відповідача Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1А, )

про стягнення 812 189,73 грн.

Представники сторін:

від позивача - Сурикова І.А., ордер № 1041669, дата видачі : 18.06.21;

від відповідача - Турченко О.В., самопредставництво

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення 812 189,73грн.

Ухвалою від 11.05.2021р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" було залишено без руху.

24.05.2021р. до господарського суду надійшла заява (вх. №13943/21) від Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2021р. провадження по справі №916/1219/21 було відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.07.2021р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи було призначено по суті в засіданні суду.

16.08.2021р. за. вх. №16398/21 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними в зв`язку з чим в задоволені позову просить суд відмовити.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

22.05.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (Постачальник) та Білгород-Дністровською квартирно- експлуатаційною частиною району (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №13 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року (Далі- Правила) постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно з пунктом 3.1.5. Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладання. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах на сайті Регулятора.

Позивач вказує, що Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії та товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що за цим Договором Постачальник продає електричну енергію (активну), за кодом за ДК 021:2015-09310000-5 - електрична енергія (електрична енергія) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання згідно переліку (Додаток 3), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно підпункту 1 пункту 7.2 Договору Постачальник зобов`язався забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та Договору.

Відповідно до п.13.1. Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживача, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання. яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.

Відповідно до пункту 10 Комерційної пропозиції Договір діє до 31.12.2020 року і може бути пролонгований на 20% від його суми на початок 2021 року.

Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди №5 від 18.12.2020 року сторони дійшли згоди продовжити дію Договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

Дана додаткова угода діє до 01 квітня 2021 року.

Як вказує позивач, Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу була підписана Відповідачем 22.05.2020 року, початок постачання електричної енергії визначений з 01 червня 2020 року.

Відповідно до пунктів 5.5.-5.7. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту- отримання його Споживачем, або протягом 10 (десяти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

Пунктом 5 Комерційної пропозиції визначений термін надання рахунку за спожиту електричну енергію протягом 10 календарних днів після завершення місяця споживання; строк оплати визначений 10 робочих днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до пункту 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Позивач наголошує, що враховуючи неналежне виконання зобов`язань у Відповідача утворилась заборгованість за спожиту активну електроенергію за період лютий 2021 в сумі 760 954,22 грн.

Так, в лютому 2021 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 337446 кВт*год на загальну сум 760 954,22 гри., з яких: - 9025 кВт*год по точкам обліку оператора системи розподілу AT «Укрзалізниця», шо підтверджується реєстром споживачів, яким забезпечено розподіл електричної енергії за період лютий 2021 року, актом про прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2021 року та рахунком №13/2/1 від 09.03.2021 року. - 328 421 кВт*год по точкам обліку оператора системи розподілу ДТЕК Одеські електромережі, що підтверджується обсягами електричної енергії, що розподілені споживачам, підписаними за допомогою ЕЦП актом про прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2021 року та рахунком №13/2/1 від 09.03.2021 року.

За посиланнями позивача рахунок на оплату спожитої електричної енергії в лютому 2021 року №13/2/1 від 09.03.2021 та акт приймання-передавання товарної продукції були направлені на електронну адресу Відповідача 10.03.2021 року та поштовим зв`язком 11.03.2021 року.

Крім того, як зазначає позивач у випадку відсутності платежів в строк, обумовлений комерційною пропозицією до Договору, сторони керуються договірними зобов`язаннями, а на суму заборгованості, відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» нараховується пеня за кожну добу по день фактичної оплати в розмірі, що обчислюється виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 4.17 Правил передбачено, що за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

Відповідно до пункту 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно з пунктом 7 Комерційної пропозиції розмір пені за порушення строку оплати складає 1 облікова ставка НБУ за кожен день прострочення.

У зв`язку з вищевикладеним, за посиланнями позивача, відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті за спожиту електричну енергію, по несвоєчасно оплаченим рахункам за період жовтень 2020; грудень 2020; січень - лютий 2021 була нарахована пеня в період з 21.11.2020 по 31.03.2021 на загальну суму 13 199,04 грн., а саме: з 21.11.2020 по 23.11.2020 на суму заборгованості 501 990,49 грн. (по рахунку № 13/10/1 від 06.11.2020) в сумі 246.88 гри., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 26.01.2021 по 04.03.2021 на суму заборгованості 329 719.20 грн. (по рахунку № 13/12/1 від 11.01.2021) в сумі 2059.62 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 05.03.2021 по 31.03.2021 на суму заборгованості 329 719,20 гри. (по рахунку № 13/12/1 від 11.01.2021) в сумі 1585,36 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 25.02.2021 по 04.03.2021 на суму заборгованості 1 342 919,16 грн. (по рахунку № 13/1/1 від 10.02.2021) була нарахована пеня в сумі 1766,03 грн.. виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 05.03.2021 по 31.03.2021 на суму заборгованості 1 342 919,16 грн. (по рахунку № 13/1/1 від 10.02.2021) була нарахована пеня в сумі 6 457,05 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 24.03.2021 по 31.03.2021 на суму заборгованості 760 954.22 грн. (по рахунку № 13/2/1 від 09.03.2021) була нарахована пеня в сумі 1 084,10 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ.

Крім того у зв`язку з не оплатою заборгованості за спожиту активну електроенергію, Позивачем було нарахувало Споживачу 3% річних в сумі 6 248,37грн. та інфляційні витрати в розмірі 31 788,10грн. на підставі ст. 625 ЦК України.

З наведених підстав, Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Згідно зі ст.ст. 1, 26 Закону України „Про електроенергетику" від 16.10.1997р. № 575/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Так як встановлено судом, 22.05.2020 р. між ТОВ ,,МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (Постачальник) та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 13 (Договір).

Цей Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору (п.1.1 Договору).

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію (активну) за кодом за ДК 021:2015 - 09310000-5 - електрична енергія (електрична енергія) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання згідно переліку (додаток 3), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1 Договору).

Строк постачання електричної енергії з 01.06.2020 року до 31.12.2020 року (п.2.3 Договору).

Місце постачання електричної енергії м. Б-Дністровський та Одеська область (п.2.4 Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до наступного механізму: на момент підписання Договору ціна (тариф) на постачання електричної енергії дорівнює ціні, з якою Постачальник переміг на торгах. В подальшому ціна (тариф) на постачання електричної енергії може змінюватися виключно за згодою сторін… Загальна вартість цього Договору на момент його укладення становить 3159108,93 грн з ПДВ... Замовник передбачає здійснювати оплату з Державного бюджету України в сумі 1437000,00 грн та з відновлення касових видатків в сумі 1722108,93 грн (п.5.1 Договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника… (п.5.2 Договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у т.ч. у разі її зміни (п.5.4 Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.5 Договору).

Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок)… Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника… (п.5.6 Договору).

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 10 (десяти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем… (п.5.7 Договору).

Споживач має право: 8) вимагати від Постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахунковою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку… (п.6.1 Договору).

Споживач зобов`язується: 1) забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору… (п.6.2 Договору).

Постачальник зобов`язується: …2) нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором… (п.7.2 Договору).

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника (п.13.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору є Заява-приєднання від 22.05.2020 р., в якій, зокрема, містяться персоніфіковані дані Споживача, його реквізити та вказано про те, що постачання електричної енергії буде здійснюватися з 01.06.2020 р.

Додатком № 2 до Договору є Комерційна пропозиція, відповідно до п.1 якої ціна (тариф) електричної енергії за 1кВт*год з ПДВ за результатами проведеного аукціону складає 1,2 грн з ПДВ… Загальна вартість цього Договору становить 2632590,78 грн, крім того ПДВ - 526518,15 грн, разом з ПДВ - 3159108,93 грн.

Загальний обсяг постачання електричної енергії: 1842583 кВт*год (п.2 Комерційної пропозиції).

Спосіб оплати: по факту на підставі рахунку та акту приймання-передачі (п.4 Комерційної пропозиції).

Строк оплати рахунку за спожиту електричну енергію - 10 робочих днів з дня отримання рахунків (п.5 Комерційної пропозиції).

Додатком № 3 до Договору є ,,Перелік точок комерційного обліку за об`єктами Споживача".

Додатковою угодою від 30.09.2020 р. № 2 до Договору, зокрема:

- викладено п.2 Комерційної пропозиції в наступній редакції: ,,Загальний обсяг постачання електричної енергії: 1602608 кВт*год";

- зменшено обсяги постачання електричної енергії на 2020 р. на 136706 кВт*год.

Додатковою угодою від 09.12.2020 р. № 4 до Договору, зокрема:

- викладено абз.1 п.1 Комерційної пропозиції в наступній редакції: ,,Ціна за 1кВт*год електричної енергії 2-го класу за цим договором становить 2,255036 грн з ПДВ. Загальна вартість цього Договору становить 2680708,47 грн, крім цього ПДВ 536141,69 грн, разом з ПДВ - 3216850,16 грн…";

- викладено абз.2 п.5.1 Договору в наступній редакції: ,,Загальна вартість цього Договору становить 3216850 грн 16 коп. з ПДВ. Замовник передбачає здійснювати оплату з Державного бюджету України".

Додатковою угодою від 18.12.2020 р. № 5, зокрема: в п.1 сторони дійшли згоди продовжити дію Договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі; в п.2 сторони дійшли згоди, що ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та діє до 01 квітня 2021 р.; в п.3 сторони визначили, що вартість цієї додаткової угоди складає 631821,00 грн, у т.ч. ПДВ 105305,50 грн.

Договір, додатки №№ 1-3, додаткові угоди №№ 1-5 до нього підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками контрагентів.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ,,МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" поставлено в лютому 2021 р. на об`єкт Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району активну електричну енергію, що не заперечується сторонами.

Для оплати вартості електроенергії виставлено Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частині району рахунок від 09.03.2021 р. № 13/2/1, шляхом їх надсилання на електронну адресу відповідача та засобами поштового зв`язку, що підтверджується роздрукованими з електронної пошти доказами надсилання та повідомленнями про вручення поштових відправлень з відмітками про їх отримання.

Так, в лютому 2021 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 337446 кВт*год на загальну сум 760 954,22 гри., з яких: - 9025 кВт*год по точкам обліку оператора системи розподілу AT «Укрзалізниця», шо підтверджується реєстром споживачів, яким забезпечено розподіл електричної енергії за період лютий 2021 року, актом про прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2021 року та рахунком №13/2/1 від 09.03.2021 року. - 328 421 кВт*год по точкам обліку оператора системи розподілу ДТЕК Одеські електромережі, що підтверджується обсягами електричної енергії, що розподілені споживачам, підписаними за допомогою ЕЦП актом про прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2021 року та рахунком №13/2/1 від 09.03.2021 року.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)… Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, суд зазначає, що між сторонами спочатку виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір. За ним ТОВ ,,МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" мало поставити товар (електричну енергію) на загальну суму 3848671,16 грн (загальна ціна згідно додаткової угоди від 09.12.2020 р. № 4 плюс 20%, передбачені додатковою угодою від 18.12.2020 р. № 5). Вказаний обсяг поставки виконано до грудня 2020 р. Після цього електрична енергія позивачем також поставлялась за ціною 2,255036 грн з ПДВ за 1кВт*год, погодженою в додатковій угоді від 09.12.2020 р. № 4, а відповідачем споживалась, однак не оплачувалась, що спричинило подачу позову у даній справі.

Господарський суд зауважує, що поставка електричної енергії на суму понад обумовлену письмовим Договором не може вважатись здійсненою на виконання його умов (така поставка не входить в предмет цього правочину), тому позивач невірно кваліфікував спірні правовідносини, заявляючи до стягнення не оплачену відповідачем поставку, здійснену у лютому 2021 р., як борг за Договором. Встановлення в додатковій угоді від 18.12.2020 р. № 5 строку її дії до 01 квітня 2021 р. не змінює висновок суду про поставку товару не на виконання Договору, оскільки обсяг поставок, тобто предмет угоди, за ним конкретно визначений сторонами.

Допущена ТОВ ,,МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" помилка, враховуючи те, що підстави позову дозволяють суду самостійно здійснити належну правову оцінку відносин сторін, не позбавляє постачальника права, а споживача не звільняє від виконання обов`язку оплатити вартість фактично спожитої електричної енергії в сумі 760 954,22 грн, поставка якої відбувалась згідно досягнутих між контрагентами усних домовленостей.

З огляду на викладене, специфіку товару, що поставлявся, яка не дозволяє Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частині району повернути його ТОВ ,,МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", обізнаність сторін про те, що ними вичерпано ліміт поставок, встановлений письмовим Договором, те, що жодна зі сторін не припинила співпрацю, а, отже, вони мали розуміти правові наслідки своєї поведінки (для позивача, наприклад, у вигляді неможливості посилатись на невиконання письмового Договору, а для відповідача - на необхідність оплатити спожиті обсяги товару), позов про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 760 954,22 грн підлягає задоволенню.

В зв`язку з порушення відповідачем строків оплати за спожиту електричну енергію, за період жовтень 2020; грудень 2020; січень - лютий 2021 позивачем була нарахована пеня в період з 21.11.2020 по 31.03.2021 на загальну суму 13 199,04 грн., а саме: з 21.11.2020 по 23.11.2020 на суму заборгованості 501 990,49 грн. (по рахунку № 13/10/1 від 06.11.2020) в сумі 246.88 гри., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 26.01.2021 по 04.03.2021 на суму заборгованості 329 719.20 грн. (по рахунку № 13/12/1 від 11.01.2021) в сумі 2059.62 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 05.03.2021 по 31.03.2021 на суму заборгованості 329 719,20 гри. (по рахунку № 13/12/1 від 11.01.2021) в сумі 1585,36 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 25.02.2021 по 04.03.2021 на суму заборгованості 1 342 919,16 грн. (по рахунку № 13/1/1 від 10.02.2021) була нарахована пеня в сумі 1766,03 грн.. виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 05.03.2021 по 31.03.2021 на суму заборгованості 1 342 919,16 грн. (по рахунку № 13/1/1 від 10.02.2021) була нарахована пеня в сумі 6 457,05 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ; - з 24.03.2021 по 31.03.2021 на суму заборгованості 760 954.22 грн. (по рахунку № 13/2/1 від 09.03.2021) була нарахована пеня в сумі 1 084,10 грн., виходячи з одинарної облікової ставки НБУ.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати за спожиту електричну енергію не виконав у встановлений договором строк, то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

При цьому невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем вартості природного газу) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.17 Правил передбачено, що за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

Відповідно до пункту 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно з пунктом 7 Комерційної пропозиції розмір пені за порушення строку оплати складає 1 облікова ставка НБУ за кожен день прострочення.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок пені за період жовтень 2020 - з 21.11.2020 по 23.11.2020 на суму заборгованості 501 990,49 грн. (по рахунку № 13/10/1 від 06.11.2020) виходячи з одинарної облікової ставки НБУ в з урахуванням положень договору (комерційної пропозиції) господарський суд відзначає їх правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 246,88грн. за порушення грошових зобов`язань за договором підлягають задоволенню.

Щодо решти нарахованої суми пені за грудень 2020; січень - лютий 2021 суд відмовляє в її задоволення з урахування встановлено судом факту здійснення постачання електричної енергії не по договору.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 6 248,37грн., інфляційні витрати у розмірі 31 788,10грн.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, перевіривши розрахунки спірних сум 3% річних та інфляційних втрат, суд визнає їх обґрунтованими та вірними а відтак заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 6 248,37грн., інфляційні витрати у розмірі 31 788,10грн. підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Не приймаються до уваги викладені у відзиві на позовну заяву посилання відповідача на те, що в нього відсутнє бюджетне фінансування для оплати товару. Так, нормами ст.ст.614,617 ЦК України, які кореспондуються із приписами ст.218 ГК України, передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 р. у справі № 3-1601гс16.

Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких суд задовольняє позов, ніяким чином не впливають, тому залишаються без оцінки.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, проте враховуючи часткову відмову в пені, підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, ) до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1А, ) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, код 42129888, рахунок № НОМЕР_1 в МОУ АТ ,,Ощадбанк" України, МФО 326461) заборгованість по активній електричній енергії в сумі 760 954 (сімсот шістдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири)грн. 22 коп.

3. Стягнути з Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, код 42129888, рахунок № НОМЕР_2 в АТ ,,Приватбанк", МФО 326610) пеню в сумі 246 (двісті сорок шість)грн. 88коп, 3%річних в розмірі 6 248 (шість тисяч двісті сорок вісім)грн. 37коп., інфляційні витрати в розмірі 31 788 (тридцять одна тисяча сімсот вісімдесят вісім)грн. 10коп.

4. Стягнути з Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, код 42129888, рахунок № НОМЕР_2 в АТ ,,Приватбанк", МФО 326610) судовий збір в розмірі 11 988 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) 56коп.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 25 серпня 2021 р.

Суддя К.Ф. Погребна