23 листопада 2020 року ТОВ "Блок Майстер Україна" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "БК РЕДДІТО" 1 455 433,61 грн заборгованості.
Позов був обґрунтований тим, що 13.03.2020 між Староконстянтинівською філією ТОВ "Блок Майстер Україна" (підрядник) і ТОВ "БК РЕДДІТО" (замовник) укладено договір підряду № 03/20, за яким підрядник зобов`язувався за завданням замовника виготовити, доставити та змонтувати металеві конструкції на об`єкті "нове будівництво виробничого комплексу із збагачення каоліну (лінія № 3) ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство".
В позові зазначено, що на виконання умов договору № 03/20 від 13.03.2020, ним виконано роботи, а відповідачем невмотивовано не підписано акти приймання виконаних будівельних робіт.
В позовній заяві вказано, що станом на 18.11.2020 заборгованість відповідача перед підрядником становить 1 455 433, 61 грн.
04.02.2021 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1 460 034,78 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконано, а відповідачем не оплачено роботи на загальну суму 2 934 374, 43 грн. При цьому, встановивши відсутність доказів направлення відповідачу 22.10.2020 актів приймання-передачі виконаних робіт за жовтень 2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що поданий позивачем у листопаді 2020 року позов є передчасним. Однак, встановивши, що під час розгляду справи відповідач отримав вказані акти, але доказів сплати заборгованості на суму 1 460 034, 78 грн не надав, разом з відзивом не надав доказів про недоліки в роботі або/та доказів неприйняття робіт, суд дійшов висновку що відповідач повинен оплатити виконані роботи на суму 1 460 034, 78 грн відповідно до п. п. 10.1, 11.2 договору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою позову були, зокрема, акти виконаних робіт, які не надсилалися замовнику і не отримані ним у жовтні 2020 року, а були надіслані за один день до подачі позову - 18.11.2020 (згідно з відтиском штемпеля відділення поштового зв`язку на описі вкладення), тому вони не можуть вважатися достатньою підставою позову, оскільки строк їх розгляду та надання відповіді, на момент подання позову, не настав. При цьому, апеляційний суд вказав на можливість подання іншого позову у загальному порядку.

22.06.2021 ТОВ "Блок Майстер Україна" подало касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021, в якій просило постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

18 серпня 2021 року Верховним Судом (головуючий - суддя Л.В. Стратієнко, судді О.А. Кролевець та О.О. Мамалуй) за результатами розгляду касаційної скарги більшістю голосів суддів було прийнято постанову про її часткове задоволення. Верховний Суд вирішив Рішення Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2021 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11 березня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31 травня 2021 року у справі № 910/18384/20 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

При прийнятті зазначеної постанови мною, суддею Верховного Суду О.О. Мамалуєм, висловлено окрему думку, суть якої полягає в наступному.

1. Апеляційним судом в оскаржуваній постанові обґрунтовано вказано, що акти були надіслані позивачем відповідачеві 18.11.2020. Між тим, позов до суду позивач надіслав поштою на наступний день - 19.11.2020. Як вбачається з матеріалів справи, позов надійшов до суду 23.11.2020. Відкрито провадження у справі судом було 26.11.2020.

2. В пункті 11.2. дослідженого судами попередніх інстанцій договору підряду зазначено, що замовник розглядає та підписує акти (зокрема, акти виконаних підрядних робіт, щомісячні акти приймання-передачі виконаних робіт) протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання.

3. Апеляційним судом встановлено, що відповідно до п. 10.1 договору підряду замовник зобов`язаний оплатити виконані підрядником та прийняті замовником роботи протягом 10 банківських днів з моменту підписання відповідного щомісячного акту приймання-передачі виконаних робіт (з урахуванням положень п. 2.7 цього договору) а також акту виконаних підрядником робіт форми КБ-2 та довідки форми КБ-3, що оформлюються після виконання усього обсягу робіт за цим договором (з урахуванням п. 2.7 даного договору). Розрахунки з підрядником здійснюються замовником лише після надання підрядником замовнику повного комплекту виконавчої документації, передбаченого для такого виду робіт чинним законодавством України та проектною документацією.

4. Виходячи з вищевказаних положень пунктів 10.1. та 11.2. договору, порушення обов`язку зі сплати коштів підряднику може виникнути у відповідача після закінчення строку у 5 робочих та 10 банківських днів з моменту отримання відповідного щомісячного акту приймання-передачі виконаних робіт. Отже, і право на позов про стягнення несплачених коштів може виникнути у підрядника тільки після спливу вищевказаного строку. До цього моменту його право на своєчасне отримання належної оплати за виконані роботи не може вважатися порушеним і тому не підлягає судовому захисту у позовному провадженні.

5. Слід також зазначити, що Цивільний кодекс України (ч.1 ст.15) надає особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення (а також невизнання або оспорювання). Тобто, право на захист позивач отримує не у разі виникнення у нього суб'єктивної уяви про існування порушення, а саме у разі реального порушення права.

6. Таким чином, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, акти були надіслані позивачем відповідачеві 18.11.2020, строк у 5 робочих та 10 банківських днів з моменту їх отримання позивачем не сплив ні 19.11.2020 (день звернення з позовом), ні 23.11.2020 (день надходження позову до суду). Отже, позов у справі 910/18384/20 був поданий позивачем безпідставно і не підлягав задоволенню.

На підставі вищезазначеного вважаю, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 31 травня 2021 року у справі № 910/18384/20 слід було залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Суддя Верховного Суду О.О. Мамалуй