ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

06 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1203/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

перевіривши апеляційну скаргу Приватного підприємства «РЕКРЕАЦІЯ-СЕРВІС»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2021 (суддя Адаховська В.С.)

за позовом керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Очаківське лісомисливське господарство»

до: 1. Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області

2. Приватного підприємства «РЕКРЕАЦІЯ-СЕРВІС»

про визнання незаконним і скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання недійсним свідоцтва про право власності, зобов`язання повернути земельну ділянку у стані який існував до порушення прав,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПП «РЕКРЕАЦІЯ-СЕРВІС» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, крім іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження, а також, рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

До апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору (п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України).

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 вище зазначеного Закону за подання до господарського суду позову майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до п.п. 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом спору у даній справі є одна майнова (повернути земельну ділянку, вартість якої становить 3 734 081,73 грн.) та три немайнові вимоги (визнання незаконним і скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання недійсним свідоцтва про право власності).

Отже, за подання позову у даній справі судовий збір становив 62 317,23 грн. (3 734 081,73 грн. х 1, 5% + 2 102, 00 грн. х 3), а за подання апеляційної скарги становить 93 475,85 грн. (62 317,23 грн. х 150%).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України перевіряється відповідно до Закону України «Про судовий збір». Обов`язок перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України покладається саме на суд.

Колегією суддів встановлено, що до скарги апелянт надав платіжне доручення №1 від 16.08.2021 року про сплату судового збору у розмірі 93 475,86 грн.

Проте, зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у сумі 93 475, 86 грн., перерахованого апелянтом згідно платіжного доручення №1 від 16.08.2021, який був сплачений через Казначейство України (ЕАП), відомостями, що надійшли від Державної казначейської служби України (Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та реєстр підтверджень оплат із Казначейства в КП «Діловодство суду») до Південно-західного апеляційного господарського суду станом на 31.08.2021 не підтверджується, про що було складено відповідну судову довідку від 03.09.2021 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що скаржниками не додано до скарги належних документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку, що є порушенням п. 2 ч.3 ст. 258 ГПК України.

Щодо вимоги скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що останній дізнався про дану справу випадково 31.06.2021 з сайту Судова влада України та копію оскарженого рішення отримав лише після ознайомлення з матеріалами справи 28.07.2021, то судова колегія зазначає наступне.

Оскаржене рішенням Господарського суду Миколаївської області було прийнято 04.03.2021, повний текст якого складено та підписано 15.03.2021.

Копію рішення направлено на адресу підприємства (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 39-41) 19.03.2021, проте поштове відправлення повернулось до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Апеляційна скарга відповідачем подана через Господарський суд Миколаївської області 19.08.2021, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення.

Колегія суддів зазначає, що з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцем проживання (юридична адреса) відповідача 2 є наступна адреса: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 39-41, що також вбачається з апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Проте, враховуючи вищевикладене, судова колегія не встановила таких особливих і непереборних обставин, які б надавали право на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження підприємству.

Можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, які у даному випадку є відсутніми.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не наведено обґрунтованих причин пропуску процесуального строку на оскарження рішення місцевого господарського суду, а тому, суд не вбачає підстав для поновлення строку для апеляційного оскарження рішення суду від 04.03.2021.

Враховуючи, що підприємством при поданні даної апеляційної скарги не був сплачений судовий збір та не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для звернення до суду апеляційної інстанції із заявою або клопотанням із зазначенням, інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 04.03.2021 та надання до суду належних доказів сплати судового збору.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.6 ст. 260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, 258, 260 ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «РЕКРЕАЦІЯ-СЕРВІС» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2021 залишити без руху.

2. Встановити Приватному підприємству «РЕКРЕАЦІЯ-СЕРВІС» строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків апеляційної скарги, надати до Південно-західного апеляційного господарського суду докази, а саме:

- сплати судового збору у розмірі 93 475,85 грн.;

- вмотивоване(у) клопотання (заяву) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2021.

3. Попередити Приватне підприємство «РЕКРЕАЦІЯ-СЕРВІС», що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Разюк Г.П.