ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/834/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

представники сторін не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 (суддя суду першої інстанції Мавродієва М.В., час і місце оголошення рішення: 13.04.2021 (повний текст складено 23.04.2021), м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області)

по справі № 915/834/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТРАК»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙТРАК» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №03/06/2020 від 03.06.2020 (вх.№7263/20), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» заборгованість у розмірі 440619,63 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого йому товару за Договором №210119-24 від 21.01.2019, з яких: 421855,78 грн. основного боргу та 18763,85 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №210119-24 від 21.01.2019, а саме зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого утворився основний борг, на який ТОВ «АЙТРАК» здійснено нарахування пені.

19.10.2020 від ТОВ АЙТРАК до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшли такі документи, а саме: супровідний лист №15/10/2020 від 15.10.2020 (вх.№13161/20), заперечення на відзив №13/10/2020 від 13.10.2020 (вх.№13162/20) та заява про зменшення позовних вимог №13/10/2020 від 13.10.2020 (вх.№13163/20), в якій повідомляє суд, що після відкриття провадження по справі відповідач 14.08.2020 здійснив часткову оплату товару на суму 100000,0 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 342130,15 грн., з яких: 321855,78 грн. основний борг та 20274,37 грн. пеня.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТРАК» 321855,78 грн. основного боргу, 20104,83 грн. пені та 5129,55 грн. судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення основного боргу обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання по договору №210119-24 від 21.01.2019, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 321855,78 грн.

Частково задовольняючи вимоги щодо стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по сплаті основного боргу, у зв`язку з чим у позивача виникло право нарахування пені на підставі п. 5.3. договору №210119-24 від 21.01.2019, однак позивач допустив арифметичну помилку при розрахунку пені. Тому вимоги щодо стягнення пені підлягали частковому задоволенню.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20.

ТОВ «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» не погоджується з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 року по справі № 915/834/20, оскільки вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, тобто прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, виходячи з наступного:

- оскільки Договором не передбачено попередньої оплати за Товар, рахунками не визначено терміну по сплаті, тому і відсутні докази того, що Відповідачем здійснено порушення умов Договору по сплаті коштів за отриманий Товар.

- відсутність жодних посилань у рахунках та видаткових накладних на договір № 210119-24 від 21.01.2019 свідчить про відсутність будь-яких доказів того, що Відповідачем були порушені саме вимоги договору № 210119-24 від 21.01.2019 року, а отже суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог в даній частині.

- пунктом 9.3 Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання представниками Сторін і діє до 31.12.2019 року включно. Будь-яких додаткових угод між Позивачем і Відповідачем щодо продовження терміну дії Договору на 2020 рік не укладались. За таких підстав умови Договору можуть застосовуватись лише до поставок Товару, які були здійснені протягом 2019 року. До поставок Товару, які були здійснені протягом 2020 року, умови Договору взагалі застосовуватись не можуть. Тому пеня за цей період не може стягуватися.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 року по справі № 915/834/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/834/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.06.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.06.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; призначено справу № 915/834/20 до розгляду на 08 липня 2021 о 16:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 визначено, що позивачу та відповідачу необхідно надати у судове засідання письмові пояснення: а) чи укладався між позивачем та відповідачем протягом 2019-2020 років будь-який інший письмовий договір щодо поставки шин пневматичних автомобільних торгівельної марки OTANI, окрім Договору №210119-24 від 21.01.2019, якщо укладався, то надати завірену копію такого договору до суду (оригінал для огляду); б) щодо врегулювання розбіжностей, зазначених у протоколі розбіжностей при підписанні договору №210119-24 від 21.01.2019. До письмових пояснень додати завірені копії: 1) протоколу розбіжностей до договору №210119-24 від 21.01.2019; 2) докази направлення відповідачем цього протоколу розбіжностей разом з проектом договору №210119-24 від 21.01.2019 на розгляд позивачу; 3) протоколу врегулювання розбіжностей до договору №210119-24 від 21.01.2019 або докази врегулювання розбіжностей до договору в інший спосіб шляхом обміну листами між позивачем та відповідачем, тощо; 4) докази вирішення в судовому порядку неврегульованих між сторонами розбіжностей договору.

07.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника апелянта адвоката Каліча Є.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що він не має можливості надати інформацію та копії документів, зазначених в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021, оскільки з 05 липня по 19 липня 2021 року перебуває у відпустці.

З огляду на викладене вище, представник апелянта просив відкласти розгляд справи на іншу дату з метою підготовки і надання витребуваних судом документів та інформації, а також взяття участі у розгляді справи для належного захисту інтересів апелянта.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 відкладено розгляд справи № 915/834/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20 на 21 липня 2021 року о 14.00; встановлено, що судове засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

15.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли пояснення на виконання ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021.

У даних поясненнях позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем протягом 2019-2020 років будь-який інший письмовий договір щодо поставки шин пневматичних автомобільних торгівельної марки ОТАNI, окрім Договору №210119-24 від 21.01.2019, укладено не було. Жодного протоколу розбіжностей до Договору №210119-24 від 21.01.2019 сторони не підписували, проекти протоколу один одному не надсилали.

Сторони в договорі №210119-24 від 21.01.2019 не передбачили обов`язкового досудового врегулювання спору.

Окрім того, позивач вказав, що Відповідач після винесення рішення Господарським судом Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20 здійснив частковий розрахунок боргу та звертався до Позивача з пропозицією укласти мирову угоду і розстрочити виконання рішення суду.

Позивач просить відмовити Відповідачу у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, залишити рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20 в силі. Крім того, позивач просив здійснювати розгляд за відсутності його представника.

20.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» надійшла заява про проведення засідання за відсутності представника апелянта. Окрім того, відповідач у даній заяві вказав, що представником Відповідача 19.07.2021 на електронну адресу Південно-Західного апеляційного господарського суду надані пояснення відповідно до ухвали Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 року у справі № 915/834/20. Однак, жодних пояснень щодо вищенаведених обставин від відповідача ані на електронну адресу, ані через поштове відправлення до апеляційного суду фактично не надходило.

21.07.2021 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2021, якою відкладено розгляд справи № 915/834/20 на 21 липня 2021 року о 14.00, направлялася на електронну пошту сторін.

Як встановлено вище, сторони клопотали здійснювати розгляд справи №915/834/20 за відсутності їх представників.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду 08.07.2021, якою відкладено розгляд справи № 915/834/20 на 21 липня 2021 року о 14.00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 09.07.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 21.07.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у строки, встановлені ГПК України, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі №915/834/20 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

21.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙТРАК» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» (далі покупець, відповідач, апелянт) було укладено Договір №210119-24 (далі - Договір), відповідно до п.1.1., якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язується поставити покупцеві шини пневматичні автомобільні торгівельної марки OTANI (далі - товар) окремими партіями згідно умов даного Договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на встановлених Договором умовах.

Згідно п.2.1. Договору умови поставки товару визначаються у конкретному замовленні згідно Інкотермс 2010 Базові умови EXW м.Одеса. За домовленістю можлива поставка товару на умовах DDP склад покупця.

Відповідно до п.2.2. Договору моментом поставки вважається дата підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної на товар, що поставляється.

У відповідності до п.4.3. Договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати вважається дата надходження безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що оплата товару здійснюється згідно рахунку постачальника, протягом терміну, зазначеного в рахунку з дати рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

Згідно п.4.5. Договору сторони даного Договору домовилися оформлювати видаткові накладні в електронному вигляді як електронні документи у розумінні Закону України Про електронні документи та електронний документообіг. Видаткові накладні, оформлені в електронному вигляді (надалі за текстом - Електронні накладні, в однині - Електронна накладна), являють собою електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних. Електронні накладні містять всі реквізити аналогічних паперових документів.

Кожна зі сторін для електронного документообігу використовує власні технічні ресурси.

Електронні накладні підписуються електронним цифровим підписом уповноваженого працівника постачальника, з одного боку, і покупця, з іншого боку. Електронна накладна, підписана уповноваженим працівником або представником постачальника або покупця, вважається підписаною відповідно постачальником або покупцем.

Покупець зобов`язаний підписати електронну накладну впродовж семи календарних днів з дати її складання і направлення постачальником. Підписання покупцем електронної накладної не є датою її складання, або датою переходу права власності, або моментом поставки. Підпис покупця на електронній накладній означає підтвердження участі покупця в оформленні первинного документа.

Покупець самостійно несе відповідальність за достовірність накладеного електронного цифрового підпису. Вразі підписання електронної накладної недіючим електронним цифровим підписом постачальник вправі вважати такий документ непідписаним з боку покупця.

Якщо постачальник направив електронну накладку покупцю, а останній не підписав її у семиденний строк з дня отримання, або ж не відхилив із зауваженнями, на восьмий день електронна накладна вважається такою, що прийнята покупцем без зауважень. Момент одержання електронної накладної покупцем фіксується програмним забезпеченням шляхом присвоєння електронній накладній відповідного статусу, який дозволяє покупцю прийняти і підписати електронну накладну, або ж відхилити, зазначивши зауваження.

У разі відсутності у покупця технічного ресурсу для електронного документообігу, постачальник направляє покупцю оригінали видаткових накладних у паперовому вигляді з підписом та печаткою.

Вартість послуги за надання видаткових накладних у паперовому вигляді становить 100 грн. за 1 (один) екземпляр видаткових накладних до кожної поставки.

Відповідно до п. 5.3. Договору за прострочення оплати Товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент такого прострочення, від вартості товару за кожний день такого прострочення.

Відповідно до п. 9.2. Договору у випадках не передбачених цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством України.

Відповідно до п.9.3. Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Договір №210119-24 від 21.01.2019 підписаний обома сторонами: з боку позивача директором ТОВ "АЙТРАК" - Литвиним А.Д., з боку відповідача, з урахуванням протоколу розбіжностей, що підтверджується написом на останньому листі договору, скріпленому підписом директора ТОВ «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» - Реви Ю.В.

З наданих позивачем пояснень вбачається, що жодного протоколу розбіжностей до договору №210119-24 від 21.01.2019 не складалося. Відповідач фактично не надав пояснень щодо існування протоколу розбіжностей до договору №210119-24 від 21.01.2019. Також від сторін даного договору до суду не було надано будь-яких письмових доказів, які б свідчили про складання відповідачем протоколу розбіжностей до вказаного договору, про направлення такого протоколу на розгляд позивачу, про складання протоколу врегулювання розбіжностей або врегулювання розбіжностей іншим шляхом тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає за потрібне оцінювати договір №210119-24 від 21.01.2019 в редакції, наявній у матеріалах справи, без протоколу розбіжностей, наявність якого не слід вважати доведеною у встановленому законом порядку щодо доказування у господарських справах.

Позивачем на підтвердження факту поставки товару відповідно до п.2.2. Договору надані відповідні докази, які досліджені судом під час розгляду справи, а саме видаткові накладні на загальну суму 5377283,42 грн:

- №53 від 21.01.2019 на суму 186000,0 грн;

- №117 від 31.01.2019 на суму 52752,0 грн;

- №131 від 04.02.2019 на суму 161800,0 грн;

- №178 від 12.02.2019 на суму 35600,0 грн;

- №201 від 18.02.2019 на суму 177328,0 грн;

- №260 від 25.02.2019 на суму 186401,28 грн;

- №331 від 05.03.2019 на суму 50400,0 грн;

- №382 від 19.03.2019 на суму 181500,0 грн;

- №398 від 22.03.2019 на суму 81490,24 грн;

- №400 від 22.03.2019 на суму 87600,0 грн;

- №575 від 08.04.2019 на суму 121000,0 грн;

- №579 від 08.04.2019 на суму 17200,0 грн;

- №600 від 09.04.2019 на суму 51000,0 грн;

- №677 від 15.04.2019 на суму 34400,0 грн;

- №789 від 23.04.2019 на суму 68000,0 грн;

- №802 від 25.04.2019 на суму 58422,0 грн;

- №978 від 27.05.2019 на суму 82238,04 грн;

- №980 від 27.05.2019 на суму 259440,0 грн;

- №1007 від 29.05.2019 на суму 17000,04 грн;

- №1202 від 24.06.2019 на суму 241904,0 грн;

- №1239 від 26.06.2019 на суму 316308,0 грн;

- №1331 від 08.07.2019 на суму 113592,0 грн;

- №1350 від 09.07.2019 на суму 7692,0 грн;

- №1396 від 15.07.2019 на суму 94660,0 грн;

- №1397 від 15.07.2019 на суму 259200,0 грн;

- №1495 від 23.07.2019 на суму 51912,0 грн;

- №1597 від 30.07.2019 на суму 362706,0 грн;

- №14 від 02.09.2019 на суму 563700,0 грн;

- №1988 від 09.09.2019 на суму 51216,0 грн;

- №2169 від 26.09.2019 на суму 573936,0 грн;

- №2187 від 30.09.2019 на суму 492792,0 грн;

- №2902 від 02.12.2019 на суму 43380,0 грн;

- №3025 від 13.12.2019 на суму 67688,16 грн;

- №35 від 11.01.2020 на суму 103224,24 грн;

- №36 від 11.01.2020 на суму 8362,02 грн;

- №269 від 21.02.2020 на суму 50200,20 грн;

- №378 від 06.03.2020 на суму 33928,08 грн;

- №722 від 28.04.2020 на суму 22072,08 грн;

- №737 від 29.04.2020 на суму 9239,04 грн.

Претензій щодо якості поставлених товарів на адресу позивача від відповідача не надходило.

На виконання умов Договору позивачем були виставленні відповідачу відповідні рахунки на оплату товару, а саме:

- №73 від 18.01.2019 на суму 186000,0 грн;

- №121 від 31.01.2019 на суму 52752,0 грн;

- №131 від 04.02.2019 на суму 161800,0 грн;

- №180 від 11.02.2019 на суму 35600,0 грн;

- №208 від 15.02.2019 на суму 177328,0 грн;

- №275 від 25.02.2019 на суму 186401,28 грн;

- №334 від 05.03.2019 на суму 50400,0 грн;

- №380 від 18.03.2019 на суму 181500,0 грн;

- №399 від 21.03.2019 на суму 81490,24 грн;

- №420 від 21.03.2019 на суму 87600,0 грн;

- №606 від 08.04.2019 на суму 138200,0 грн;

- №628 від 09.04.2019 на суму 51000,0 грн;

- №704 від 15.04.2019 на суму 34400,0 грн;

- №759 від 18.04.2019 на суму 68000,0 грн;

- №801 від 24.04.2019 на суму 58422,0 грн;

- №811 від 25.04.2019 на суму 259440,0 грн;

- №971 від 24.05.2019 на суму 99238,08 грн;

- №1164 від 20.06.2019 на суму 311552,0 грн;

- №1229 від 26.06.2019 на суму 316308,0 грн;

- №1230 від 26.06.2019 на суму 113592,0 грн;

- №1342 від 09.07.2019 на суму 7692,0 грн;

- №1359 від 10.07.2019 на суму 97500,0 грн;

- №1398 від 15.07.2019 на суму 259200,0 грн;

- №1594 від 30.07.2019 на суму 362706,0 грн;

- №167 від 30.08.2019 на суму 563700,0 грн;

- №1962 від 09.09.2019 на суму 51216,0 грн;

- №2116 від 24.09.2019 на суму 573936,0 грн;

- №2151 від 27.09.2019 на суму 492792,0 грн;

- №2747 від 21.11.2019 на суму 252540,0 грн;

- №2821 від 28.11.2019 на суму 43380,0 грн;

- №2970 від 13.12.2019 на суму 67688,16 грн;

- №14 від 09.01.2020 на суму 103224,24 грн;

- №31 від 10.01.2020 на суму 8362,02 грн;

- №253 від 14.02.2020 на суму 50040,0 грн;

- №289 від 20.02.2020 на суму 48940,20 грн;

- №395 від 05.03.2020 на суму 33928,08 грн;

- №600 від 24.04.2020 на суму 22072,08 грн;

- №621 від 28.04.2020 на суму 9239,04 грн.

Також позивачем надано копії податкових накладних з квитанціями про їх реєстрацію, а саме: №92 від 25.02.2019 на суму 186401,28 грн та квит.№1 peг.№; №15 від 05.03.2019 на суму 50400,0 грн та квит.№1 peг.№, №70 від 22.03.2019 на суму 81490,24 грн та квит.№1 peг.№; №71 від 22.03.2019 на суму 87600,0 грн та квит.№1 peг.№; №113 від 24.06.2019 на суму 241904,0 грн та квит.№1 peг.№; №69 від 27.04.2020 на суму 22072,08 грн та квит.№1 peг.№; №76 від 29.04.2020 на суму 9239,04 грн та квит.№1 peг.№.

Усі вищевказані господарські операції були відображені позивачем в його податковому обліку, та за рахунок них сформовані податкові зобов`язання позивача з податку на додану вартість у відповідних періодах, що підтверджується додатками №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

На виконання вказаних вимог податкового законодавства позивачем були складенi та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по господарським операціям з відвантаження відповідачу товару, що підтверджується податковими накладними та квитанціями про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до абз.2 п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, факт віднесення відповідачем до податкового кредиту сум податків, нарахованих йому згідно податкових накладних, які були складені позивачем по вищезазначеним господарським операціям, є підтвердженням отримання відповідачем товару.

В свою чергу відповідачем на виконання умов Договору сплачено на користь позивача грошові кошти на загальну суму 4441721,68 грн.

Так, відповідачем здійснені наступні проплати: №357 від 06.02.2019 в розмірі 186000,0 грн; №365 від 11.02.2019 в розмірі 52752,0 грн; №380 від 18.02.2019 в розмірі 50000,0 грн; №389 від 20.02.2019 в розмірі 50000,0 грн; №5999 від 22.02.2019 в розмірі 61800,0 грн; №401 від 01.03.2019 в розмірі 35600,0 грн; №6023 від 05.03.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6066 від 15.03.2019 в розмірі 30000,0 грн; №6062 від 15.03.2019 в розмірі 127328,0 грн; №6073 від 20.03.2019 в розмірі 50000,0 грн; №438 від 22.03.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6095 від 28.03.2019 в розмірі 56401,28 грн; №447 від 29.03.2019 в розмірі 50400,0 грн; №460 від 02.04.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6141 від 05.04.2019 в розмірі 10000,0 грн; №466 від 05.04.2019 в розмірі 16500,0 грн; №6142 від 08.04.2019 в розмірі 105000,0 грн; №6160 від 12.04.2019 в розмірі 60000,0 грн; №6180 від 17.04.2019 в розмірі 27600,0 грн; №6191 від 19.04.2019 в розмірі 30000,0 грн; №6218 від 25.04.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6217 від 25.04.2019 в розмірі 51000,0 грн; №490 від 25.04.2019 в розмірі 51490,24 грн; №6253 від 10.05.2019 в розмірі 50000,0 грн; №502 від 15.05.2019 в розмірі 21000,0 грн; №6309 від 22.05.2019 в розмірі 34400,0 грн; №6312 від 23.05.2019 в розмірі 50000,0 грн; №526 від 24.05.2019 в розмірі 18000,0 грн; №6368 від 06.06.2019 в розмірі 58422,0 грн; №552 від 12.06.2019 в розмірі 30000,0 грн; №559 від 14.06.2019 в розмірі 30000,0 грн; №567 від 21.06.2019 в розмірі 70000,0 грн; №6464 від 27.06.2019 в розмірі 228678,08 грн; №6517 від 05.07.2019 в розмірі 50000,0 грн; №590 від 11.07.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6550 від 11.07.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6578 від 17.07.2019 в розмірі 30000,0 грн; №6590 від 19.07.2019 в розмірі 61904,0 грн; №601 від 23.07.2019 в розмірі 13000,0 грн; №6605 від 23.07.2019 в розмірі 37000,0 грн; №6612 від 25.07.2019 в розмірі 50000,0 грн; №603 від 26.07.2019 в розмірі 50000,0 грн; №6639 від 31.07.2019 в розмірі 7692,0 грн; №605 від 31.07.2019 в розмірі 66308,0 грн; №6636 від 31.07.2019 в розмірі 100000,0 грн; №6638 від 31.07.2019 в розмірі 113592,0 грн; №6704 від 16.08.2019 в розмірі 34660,0 грн; №6713 від 20.08.2019 в розмірі 20000,0 грн; №6712 від 20.08.2019 в розмірі 40000,0 грн; №6751 від 29.08.2019 в розмірі 30000,0 грн; №6754 від 30.08.2019 в розмірі 80000,0 грн; №6753 від 30.08.2019 в розмірі 140000,0 грн; №6755 від 02.09.2019 в розмірі 30000,0 грн; №6830 від 13.09.2019 на суму 31112,0 грн; №6854 від 19.09.2019 в розмірі 100000,0 грн; №6899 від 01.10.2019 в розмірі 118088,0 грн; №648 від 01.10.2019 в розмірі 50706,0 грн; №6898 від 01.10.2019 в розмірі 42000,0 грн; №7014 від 30.10.2019 в розмірі 101216,0 грн; №6855 від 01.11.2019 в розмірі 100000,0 грн; №6910 від 14.11.2019 в розмірі 200000,0 грн; №6854 від 28.11.2019 в розмірі 100000,0 грн; №6936 від 13.12.2019 в розмірі 80000,0 грн; №7028 від 10.01.2020 в розмірі 150000,0 грн; №7099 від 21.02.2020 в розмірі 100000,0 грн; №1031 від 05.03.2020 в розмірі 44000,0 грн; №7144 від 05.03.2020 в розмірі 56000,0 грн; №7345 від 27.04.2020 в розмірі 22072,08 грн; №7350 від 28.04.2020 в розмірі 50000,0 грн; №7453 від 03.06.2020 в розмірі 50000,0 грн; №7615 від 14.08.2020 в розмірі 100000,0 грн, що підтверджується банківськими виписками від 06.02.2019, 11.02.2019, 18.02.2019, 20.02.2019, 22.02.2019, 01.03.2019, 05.03.2019, 15.03.2019, 20.03.2019, 22.03.2019, 28.03.2019, 29.03.2019, 02.04.2019, 05.04.2019, 08.04.2019, 12.04.2019, 17.04.2019, 19.04.2019, 25.04.2019, 10.05.2019, 15.05.2019, 22.05.2019, 23.05.2019, 24.05.2019, 06.06.2019, 12.06.2019, 14.06.2019, 21.06.2019, 27.06.2019, 05.07.2019, 11.07.2019, 17.07.2019, 19.07.2019, 23.07.2019, 25.07.2019, 26.07.2019, 31.07.2019, 16.08.2019, 20.08.2019, 29.08.2019, 30.08.2019, 02.09.2019, 13.09.2019, 19.09.2019, 01.10.2019, 30.10.2019, 01.11.2019, 14.11.2019, 28.11.2019, 13.12.2019, 10.01.2020, 21.02.2020, 05.03.2020, 27.04.2020, 28.04.2020, 03.06.2020, 14.08.2020 та платіжними дорученнями (т.1 а.с.74-80, 122-124, 159).

Крім того, відповідачем було повернуто позивачеві товар на загальну суму 613705,96 грн, що підтверджується накладними на повернення товару: №26 від 24.04.2019 на суму 17200,0 грн; №57 від 22.10.2019 на суму 7692,0 грн; №68 від 29.11.2019 на суму 101952,0 грн; №75 від 06.12.2019 на суму 52704,0 грн; №76 від 06.12.2019 на суму 51216,0 грн; №73 від 06.12.2019 на суму 110400,0 грн; №77 від 20.12.2019 на суму 203976,0 грн; №20 від 17.03.2020 на суму 16237,80 грн; №21 від 17.03.2020 на суму 34292,16 грн; №22 від 17.03.2020 на суму 18036,0 грн.

Позивачем не заперечено факт повернення товару на загальну суму 613705,96 грн.

Також відповідачем, в підтвердження факту часткового повернення товару, були надані суду копії наступних видаткових накладних: №28 від 30.07.2019 на суму 103776,0 грн; №50 від 13.11.2019 на суму 10900,0 грн; №7 від 15.01.2020 на суму 34704,0 грн; №10 від 19.02.2020 на суму 33304,08 грн; №17 від 30.03.2020 на суму 42000,0 грн; №22 від 30.07.2020 на суму 22072,08 грн; №28 від 03.08.2020 на суму 34456,08 грн; №32 від 09.09.2020 на суму 50200,20 грн.

Однак, зазначені накладні на повернення товару не містять підпису та відтиску печатки позивача та зареєстрованого розрахунку коригування до податкових накладних. При цьому, позивачем факт повернення товару по вказаних накладних заперечується.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання з оплати придбаного ним товару за Договором №210119-24 від 21.01.2019 виконав частково, що призвело до утворення заборгованості на загальну суму 321855,78 грн (5377283,42 - 5055427,64) (з урахуванням зменшення позовних вимог).

Окрім того, сума заборгованості підтверджується копією Акту звірки взаєморозрахунків за період з січня 2019 по липень 2020 між ТОВ «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» і ТОВ «АЙТРАК» за договором № 210119-24 від 21.01.2019 (т. 1 а.с. 153-154). Відповідно до даного Акту, заборгованість ТОВ «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» перед ТОВ «АЙТРАК» за договором № 210119-24 від 21.01.2019 станом на 31.07.2020 становила 421855,78 грн., Акт був підписаний представниками обох сторін договору.

Даний акт спростовує посилання апелянта на те, що відсутність жодних посилань у рахунках та видаткових накладних на договір № 210119-24 від 21.01.2019 свідчить про відсутність будь-яких доказів того, що Відповідачем були порушені саме вимоги договору № 210119-24 від 21.01.2019, оскільки підписавши даний Акт звірки сторони визнали, що дані зобов`язання виникли саме на підставі договору № 210119-24 від 21.01.2019, а отже відповідачем було порушено умови саме цього договору.

Окрім того, наявність даного Акту підтверджує те, що сторони виконували його умови і після строку його дії, тобто після 31.12.2019. З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що сторони погодили спочатку в усній формі, а в подальшому своїми діями, що строк дії даного договору № 210119-24 від 21.01.2019 було продовжено й в 2020 році щодо окремих партій поставок товару. Тому до поставок Товару, які були здійснені протягом 2020 року, необхідно також застосовувати умови договору № 210119-24 від 21.01.2019.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 ГК України).

Частинами 1, 2 ст.180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Щодо строку виконання зобов`язання за договором №210119-24 від 21.01.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 4.4. Договору визначено, що оплата товару здійснюється згідно рахунку постачальника, протягом терміну, зазначеного в рахунку з дати рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

Однак, в рахунках на оплату, наявних у матеріалах справи, відсутній строк оплати та зазначено виключно строк дії такого рахунку, що не може вважатися на думку колегії суддів строком на оплату.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що строк оплати наступає у відповідності до ст. 692 ЦК України в момент отримання товару та відповідно підписання видаткової накладної, якщо відповідний строк оплати не було визначено у самій видатковій накладній.

Колегія суддів також зазначає, що у матеріалах справи наявні електронні накладні, які дублюють оригінали накладних у паперовому вигляді.

Відповідно до п. 4.5. Договору підписання покупцем електронної накладної не є датою її складання, або датою переходу права власності, або моментом поставки. Підпис покупця на електронній накладній означає підтвердження участі покупця в оформленні первинного документа. Таким чином, при визначенні строків оплати необхідно враховувати саме дату складання оригіналу накладної в паперовій формі, а не дату її підписання електронним підписом

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у зв`язку з відсутністю у рахунках строків оплати такі строки не наступили, а отже у нього відсутні зобов`язання перед позивачем.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарські операції мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Оскільки, надані відповідачем накладні на повернення товару не містять підпису уповноваженої позивачем особи на отримання товару, не містять відтиску печатки підприємства позивача, суд доходить висновку, що вони складені з порушенням вимог законодавства, тому не відображають реальність господарських операцій, а отже, не можуть слугувати належними та допустимими доказами у справі.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за спірним договором щодо повної та своєчасної оплати за поставлений йому товар, останній, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, з урахуванням заяви №13/10/2020 від 13.10.2020 (вх.№13163/20 від 19.10.2020) про зменшення розміру позовних вимог.

Щодо позовних вимог про стягнення пені. Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

У відповідності до п.5.3. Договору за прострочення оплати товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент такого прострочення, від вартості товару за кожний день такого прострочення.

Посилаючись на несвоєчасну оплату відповідачем за товар по Договору №210119-24 від 21.01.2019, позивач на підставі п.5.3. Договору нарахував та просив стягнути з відповідача пеню за період з 30.11.2019 по 02.06.2020 в загальному розмірі 20274,37 грн, з яких:

- 2757,74 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №2902 від 02.12.2019 на суму 43380,0 грн, з якої нараховано на суму 27141,96 грн (рахунок на оплату по замовленню №2821 від 28.11.2019 на суму 43380,0 грн) за період з 30.11.2019 по 07.05.2020;

- 6542,65 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №3025 від 13.12.2019 на суму 67688,16 грн (рахунок на оплату по замовленню №2970 від 13.12.2019 на суму 67688,16 грн) за період з 12.12.2019 по 19.05.2020;

- 672,62 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №36 від 11.02.2020 на суму 8362,02 грн (рахунок на оплату по замовленню №31 від 10.01.2020 на суму 8362,02 грн) за період з 11.01.2020 по 02.06.2020;

- 8303,06 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №35 від 11.01.2020 на суму 103224,24 грн (рахунок на оплату по замовленню №14 від 09.01.2020 на суму 103224,24 грн) за період з 11.01.2020 по 02.06.2020;

- 1494,32 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №378 від 06.03.2020 на суму 33928,08 грн (рахунок на оплату по замовленню №395 від 05.03.2020 на суму 33928,08 грн) за період з 07.03.2020 по 02.06.2020;

- 366,66 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №722 від 28.04.2020 на суму 22072,08 грн (рахунок на оплату по замовленню №600 від 24.04.2020 на суму 22072,08 грн) за період з 26.04.2020 по 02.06.2020;

- 137,32 грн пеня, нарахована за видатковою накладною №737 від 29.04.2020 на суму 9239,04 грн (рахунок на оплату по замовленню №621 від 28.04.2020 на суму 9239,04 грн) за період з 30.04.2020 по 02.06.2020.

Відповідно до п.4.4. Договору оплата за товар здійснюється згідно рахунку постачальника, протягом терміну, зазначеного в рахунку з дати рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

Однак, як зазначалося вище, у рахунках на оплату відсутній строк оплати, тому строк оплату слід відраховувати днем підписання видаткової накладної, якщо інший строк оплати не встановлений відповідною накладною.

Колегія суддів також зазначає, що у матеріалах справи наявні електронні накладні, які дублюють оригінали накладних у паперовому вигляді.

Відповідно до п. 4.5. Договору підписання покупцем електронної накладної не є датою її складання, або датою переходу права власності, або моментом поставки. Підпис покупця на електронній накладній означає підтвердження участі покупця в оформленні первинного документа. Таким чином, при визначенні строків оплати необхідно враховувати саме дату складання оригіналу накладної в паперовій формі, а не дату її підписання електронним підписом

Щодо строку оплату по видатковим накладним, за якими було нараховано пеню, колегія суддів зазначає наступне:

1) У видаткові накладній №2902 від 02.12.2019 на суму 43380,0 грн встановлено строк оплати товару до 31.12.2019, а отже першим днем прострочення є 01.01.2020. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 01.01.2020 по 07.05.2020.

2) У видатковій накладній №3025 від 13.12.2019 на суму 67688,16 грн встановлено строк оплати товару до 13.12.2019, а отже першим днем прострочення є 14.12.2019. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 14.12.2019 по 19.05.2020.

3) У видатковій накладній №36 від 11.01.2020 на суму 8362,02 грн встановлено строк оплати товару до 09.02.2020, а отже першим днем прострочення є 10.02.2020. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 10.02.2020 по 02.06.2020.

4) У видатковій накладній №35 від 11.01.2020 на суму 103224,24 грн встановлено строк оплати товару до 12.02.2020, а отже першим днем прострочення є 13.02.2020. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 13.02.2020 по 02.06.2020.

5) У видатковій накладній №378 від 06.03.2020 на суму 33928,08 грн встановлено строк оплати товару до 07.04.2020, а отже першим днем прострочення є 08.04.2020. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 08.04.2020 по 02.06.2020.

6) У видатковій накладній №722 від 28.04.2020 на суму 22072,08 грн відсутня дата до якої необхідно сплатити товар, а отже датою оплати є саме 28.04.2020. Дана накладна була підписана електронним підписом відповідача 29.04.2020, однак для визначення строків оплати, колегія суддів враховує саме дату зазначену на паперовому оригіналі ухвали, а саме 28.04.2020. А отже першим днем прострочення є 29.04.2020. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 29.04.2020 по 02.06.2020.

7) У видатковій накладній №737 від 29.04.2020 на суму 9239,04 грн відсутня дата до якої необхідно сплатити товар, а отже датою оплати є саме 29.04.2020. Дана накладна була підписана електронним підписом відповідача 30.04.2020, однак для визначення строків оплати, колегія суддів враховує саме дату зазначену на паперовому оригіналі ухвали, а саме 29.04.2020. А отже першим днем прострочення є 30.04.2020. Тому пеню за даною видатковою накладною необхідно нарахувати за період з 30.04.2020 по 02.06.2020.

З огляду на встановлені вище обставини, позивач та суд першої інстанції невірно визначили строк, на який необхідно нараховувати пеню, тому колегія суддів здійснила власний розрахунок.

Видаткова накладнаСума заборгованостіСтрок нарахування пеніСума пені
№2902 від 02.12.201927 141,96 грн01.01.2020-07.05.20202 074,95 грн
№3025 від 13.12.201967688,16 грн14.12.2019-19.05.20206 430,99 грн
№36 від 11.01.20208362,02 грн10.02.2020-02.06.2020498,98 грн
№35 від 11.01.2020103 224,21 грн13.02.2020-02.06.20205 973,47 грн
№378 від 06.03.202033 928,08 грн08.04.2020-02.06.2020889,92 грн
№722 від 28.04.202022 072,08 грн29.04.2020-02.06.2020337,71 грн
№737 від 29.04.20209 239,04 грн30.04.2020-02.06.2020137,32 грн
Загальна сума пені16 343,34 грн

Таким чином, позивачем та судом першої інстанції було невірно визначено суму пені, що підлягаю стягненню з відповідача на користь позивача, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, а позовна заява частковому задоволенню.

Висновку суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку суд першої інстанції невірно встановив строк, за який необхідно нараховувати пеню на основний борг, тому в частині стягнення пені апеляційна скарг підлягає частковому задоволенню, рішення першої інстанції зміні, а позов частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції було змінено в частині суми пені, що підлягає стягненню, колегія суддів приходить до висновку про перерозподіл судових витрат.

У даному випадку позовну заяву було задоволено частково, сума задоволених вимог складає 98,90 %, тобто 98,90 % витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покладаються на відповідача, а 1,10 % на позивача.

Апелянт оскаржував рішення суду першої інстанції в повному обсязі, апеляційну скаргу було задоволено частково, сума задоволених вимог апелянта складає 1,10 % від вимог апеляційної скарги, тобто 1,10 % витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на позивача, а 98,90 % на відповідача.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі № 915/834/20 змінити в частині стягнення пені.

Резолютивну частину рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 по справі № 915/834/20 викласти в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» (57214, Миколаївська обл., Вітовський р-н, с.Мішково-Погорілове, вул.Степова, буд.9, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТРАК» (03134, м.Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд.9, ) 321855,78 грн. основного боргу, 16343,34 грн. пені та 5072,98 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТРАК» (03134, м.Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ТРАНС ЛОГИСТИК» (57214, Миколаївська обл., Вітовський р-н, с.Мішково-Погорілове, вул.Степова, буд.9, офіс 1, ) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 84,63 грн.

Зобов`язати Господарський суд Миколаївської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.08.2021 у зв`язку з перебуванням судді зі складу колегії суддів Філінюка І.Г. у відпустці у період з 22.07.2021 по 23.07.2021 на підставі, наказу в.о. Голови суду від 20.07.2021 №213-в, 24.07.2021-25.07.2021 є вихідними днями та перебуванням колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В. та суддів - Бєляновського В.В., Філінюка І.Г. у щорічній відпустці у період з 26.07.2021 по 27.08.2021, на підставі наказу Голови суду від 01.07.2021 №184-в.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк