номер провадження справи 9/25/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021 Справа № 908/533/21

м.Запоріжжя

За позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133; )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; )

про визнання одностороннього правочину недійсним

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

Від позивача: Нинюк Л.О.;

Від відповідача: Макаренко А.М.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, з вимогами про визнання одностороннього правочину, оформленого заявою Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго № 38 від 27.01.2021 про припинення зобов`язань на суму 343082,15 грн. зарахуванням зустрічних однорідних вимог, недійсним з моменту його вчинення, а саме з 27.01.2021.

Ухвалою суду від 09.03.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/533/21, присвоєний номер провадження 9/25/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.04.2021. Ухвалою суду від 06.04.2021 підготовче засідання відкладено на 05.05.2021. Ухвалою суду від 05.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 10.06.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 27.05.2021. Ухвалою суду від 27.05.2021 підготовче засідання відкладено на 08.06.2021.Ухвалою суду від 08.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2021. У судовому засіданні 05.07.2021 оголошено перерву до 04.08.2021.

04.08.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, тим, що зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено зарахуванням зустрічних однорідних вимог за наявності умов, встановлених ст. 601 ЦК України, та за відсутності обставин, передбачених ст. 602 ЦК України, за наявності яких припинення зобов`язання зарахуванням не допускається. За заявами позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог № 42-30/26789 від 11.12.2020, № 42-30/26788 від 11.12.2020 (з урахуванням уточнення суми за заявою № 42-30/28334 від 31.12.2020, № 42-30/26786 від 11.12.2020, № 42-03/28333 від 31.12.2020, № 42-30/28278 від 31.12.2020, № 42-28/2738 від 04.02.2021) було припинено зобов`язання позивача перед відповідачем за договором № 42 від 31.08.2011 за період грудень 2019 грудень 2020 на загальну суму 343082,15 грн. В лютому 2021 позивач отримав заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго» №38 від 27.01.2021 про припинення 27.01.2021 зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог на загальну суму 343082,15 грн., а саме: зарахування заборгованості позивача за договором від 31.08.2011 № 42 за рахунками виставленими за період: грудень 2019 грудень 2020, тобто за зобов`язаннями, які вже було припинено зарахуванням 11.12.2020, 31.12.2020 та 04.02.2021 відповідно до заяв позивача. Станом на 27.01.2021 односторонні правочини про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за договором № 42 від 31.08.2011, за яким позивач боржник, а відповідач кредитор, оформлені заявами позивача, відповідачем не були оскаржені та не визнані недійсними в судовому порядку. Згідно з заявою відповідача № 38 від 27.01.2021 суму 343082,15 грн. відповідач зарахував в рахунок часткового погашення своєї заборгованості перед позивачем за договором № 12-7 від 01.01.2013 за рахунком № 947 від 30.11.2020 на суму 484218,12 грн., про стягнення якої позивачем до суду була подана позовна заява № 28-22/1970 від 27.01.2021 (справа №908/312/21). Позивач заперечує проти припинення зобов`язання зарахуванням за договором № 12-7 від 01.01.2013 (де позивач - кредитор, а відповідач боржник) за рахунком за листопад 2020 на суму 484218,12 грн., про стягнення якої до суду подано позовну заяву. Крім того, позивач заперечує проти припинення зобов`язання зарахуванням саме за рахунком за листопад 2020 за договором від 01.01.2013 № 12-7, зважаючи також і на момент припинення зобов`язання зарахуванням: 27.01.2021 за заявою відповідача № 38, 04.02.2021 за явою позивача № 42-28/2738. На підставі викладеного, позивач зазначив, що відсутні умови дійсності і безспірності вимог, зобов`язання за якими 27.01.2021 припинені зарахуванням за заявою Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго № 38 від 27.01.2021 про припинення зобов`язань на суму 343082,15 грн. зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Просив суд визнати вказаний односторонній правочин недійсним. Позов обґрунтовано ст. 203 ГК України, ст.ст.601, 602 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Особливістю припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, передбаченого ст. 601 ЦК України та ч. 3 ст. 203 ГК України, є те, що результатом проведення зарахування є припинення одночасно кількох зобов`язань, тобто припинення прав та обов`язків сторін в рамках кількох зобов`язань, за якими контрагенти мають однорідні вимоги один до одного. Керуючись даними нормами, відповідачем вчинено односторонній правочин заяву про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.01.2021 № 38 на суму 343082,15 грн., згідно якої було припинено наступні зобов`язання: 1. ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЗАЕС перед ПАТ Запоріжжяобленерго» з оплати послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в період з грудня 2019 по грудень 2020; 2. ПАТ Запоріжжяобленерго перед ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП «ЗАЕС» з оплати надання послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання в листопаді 2020 (частково). Після вчинення вказаного відповідачем правочину - заяви від 27.01.2021 за №38, позивачем вчинено та направлено заяву №42-30/2738 від 04.02.2021, якою було безпідставно погашено заборгованість за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в серпні 2020 року частково в розмірі 52,74 грн., а також у грудні 2020 в розмірі 23 430,95 грн., оскільки такої заборгованості вже не існувало з підстав припинення таких зобов`язань відповідачем в порядку ст. 601 ЦК України та ст. 203 ГК України. Тобто вже після вчинення відповідачем оспорюваного правочину, ДП НАЕК «Енергоатом» оформило заяву №42-30/2738 від 04.02.2021 про погашення заборгованості з послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в серпні 2020 року (частково) та у грудні 2020, яку було погашено відповідачем. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що вчинений ним правочин у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 38 від 27.01.2021 на момент вчинення не суперечив імперативним нормам матеріального права та умовам договору, а тому такий правочин не підлягає визнанню недійсним. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити.

Від позивача 05.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом розгляду. Позивач, зокрема, зазначив, що на момент припинення зобов`язання зарахуванням 04.02.2021 за заявою позивача № 42-39/2738, позивачу було невідомо про припинення зобов`язання зарахуванням, оформленого заявою відповідача № 38 від 27.01.2021, оскільки ця заява була отримана позивачем 08.02.2021. Заява позивача № 42-39/2738 від 04.02.2021 відповідачем також була отримана 08.02.2021. Позивач заперечує проти припинення зустрічного зобов`язання на суму 23483,69 грн. (52,74 грн. і 23430,95 грн.) за заявою відповідача № 38 від 27.01.2021 саме за рахунком за листопад 2020 року, зважаючи на те, що станом на 04.02.2021 (момент вчинення заяви позивача № 42-30/2738), відповідач не виконав належним чином зобов`язання за рахунком за листопад 2018 № 852 від 30.11.2018, строк виконання якого настав 30.12.2018, та заборгованість за яким підтверджена рішенням господарського суду від 27.05.2019 у справі № 908/529/19.

Від відповідача 08.06.2021 надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке прийнято судом до розгляду. Відповідач, зокрема, зазначив, що заява № 38 вважається вчиненою, а взаємні зобов`язання на суму 343082,15 грн. припиненими з 27.01.2021, оскільки відповідно до її змісту заява набирає чинності з моменту її підписання Стороною-1. Вважає, що після отримання заяви № 38, позивач мав відкликати заяву № 42-30/2738, оскільки вказаної заборгованості на момент оформлення такої заяви вже не існувало. Зазначив, що зобов`язання в загальному розмірі 23483,69 грн. є припиненими саме за заявою відповідача № 38, а не за заявою позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

31.08.2011 між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (найменування змінено на ПАТ «Запоріжжяобленерго) - Постачальник електричної енергії, та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» - Споживач, укладено договір № 42/42-11-8-11-1914 про постачання електричної енергії, за умовами якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб його електроустановок, а Споживач оплачує вартість використаної/купленої електричної енергії та здійснює інші платежі за договором (далі - договір №42 від 31.08.2011).

01.01.2013 Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (Власник мереж) та ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Користувач) укладено договір № 12-7/37-121-SD-15-02621 про спільне використання технологічних електричних мереж (з подальшими змінами), за умовами якого Власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі/транзиту електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача та/або інших суб`єктів господарювання - субспоживачів, а Користувач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов договору (далі - договір №12-7 від 01.01.2013).

Матеріали справи свідчать, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» (відповідач у справі) були оформлені та виставлені до оплати ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька атомна електрична станція» (позивач у справі) рахунки за договором від 31.08.2011 № 42 за період: грудень 2019 року - грудень 2020 року на загальну суму 343 082,15 грн.

ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька атомна електрична станція» виставлено ПАТ «Запоріжжяобленерго» рахунок за договором від 01.01.2013 №12-7 за листопад 2020 року № 947 від 30.11.2020 на суму 484218,12 грн.

ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» були направлені на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за вищевказаними договорами, а саме:

- заява № 42-30/26789 від 11.12.2020 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог: грошових вимог позивача до ПАТ «Запоріжжяобленерго» за договором № 12-7 від 01.01.2013, шляхом зарахування погашення заборгованості позивача перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» за договором № 42 від 31.08.2011, в тому числі, за рахунками за період грудень 2019 року - липень 2020 року, а саме: №42/12р від 31.12.2019 на суму 28461,86 грн., №42/1р від 31.01.2020 на суму 25081,97 грн., № 42/2р від 29.02.2020 на суму 28994,88 грн., № 42/3р від 31.03.2020 на суму 26753,53 грн., № 42/4р від 30.04.2020 на суму 25843,37 грн., № 42/5р від 31.05.2020 на суму 25284,77 грн., № 42/6р від 30.06.2020 на суму 33385,48 грн., № 42/7р від 31.07.2020 на суму 31470,32 грн., всього на загальну суму 225276,18 грн. Вказана заява отримана відповідачем 14.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

- заява № 42-30/26788 від 11.12.2020, з урахуванням заяви №42-30/28334 від 31.12.2020 (уточнення суми), про припинення зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленерго» зі сплати на користь позивача заборгованості за договором № 12-7 від 01.01.2013, шляхом погашення заборгованості позивача перед відповідачем за договором № 42 від 31.08.2011, в тому числі, по рахунку за серпень №42/8р від 31.08.2020 на суму 25121,70 грн. частково на суму 25068,96 грн. Заяви згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення отримані відповідачем 14.12.2020 та 05.01.2021 відповідно.

- заява № 42-30/26786 від 11.12.2020, згідно з якою в т.ч. припинено зобов`язання позивача перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» за рахунком за вересень 2020 року №42/9р від 30.09.2020 на суму 23521,01 грн. Заява згідно з рекомендованим повідомленням про вручення отримана відповідачем 14.12.2020.

- заява №42-30/28333 від 31.12.2020, згідно з якою у т.ч. було припинено зобов`язання позивача перед відповідачем за рахунком за жовтень 2020 року №42/10р від 31.10.2020 на суму 24 577,37 грн. Заява згідно з рекомендованим повідомленням про вручення отримана відповідачем 05.01.2021.

- заява № 42-30/28278 від 31.12.2020, згідно з якою в т.ч. було припинено зарахуванням зустрічних однорідних вимог зобов`язання позивача за рахунком за листопад 2020 року № 42/11р від 30.11.2020 на суму 21 145,94 грн. Заява згідно з рекомендованим повідомленням про вручення отримана відповідачем 05.01.2021.

- заява № 42-28/2738 від 04.02.2021, згідно якою у т.ч. було припинено зобов`язання позивача за рахунком за грудень 2020 року №42/12р від 31.12.2020 на суму 23 430,95 грн. та остаточно припинено заборгованість за рахунком за серпень 2020 року №42/8р від 31.08.2020 в сумі залишку 52,74 грн. Заява згідно з рекомендованим повідомленням про вручення отримана відповідачем 08.02.2021.

В свою чергу відповідач супровідним листом від 27.01.2021 вих. № 007-066/457 направив позивачу заяву №38 від 27.01.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, згідно з якою ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Сторона-1), керуючись ст. 601 ЦК України та ст. 203 ГК України припиняє зобов`язання (грошові вимоги), шляхом зарахуванням з ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (Сторона-2) зустрічних однорідних вимог один до одного на загальну суму 343 082,15 грн., а саме:

- зобов`язання Сторони-2 перед Стороною-1 в розмірі 343 082,15 грн. за надані послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період грудень 2019 грудень 2020, які виникли на підставі договору № 42 від 31.08.2011, а саме: на підставі рахунків №42/12р від 31.12.2019, №42/1 р від 31.01.2020, № 42/2р від 29.02.2020, № 42/3р від 31.03.2020, № 42/4р від 30.04.2020, № 42/5р від 31.05.2020, № 42/6р від 39.06.2020, №42/7р від 31.07.2020, №42/8р від 31.08.2020, №42/9р від 30.09.2020, №42/10р від 31.10.2020, №42/11р від 30.11.2020, № 42/12р. від 31.12.2020;

- зобов`язання Сторони-1 перед Стороною-2 за договором від 01.01.2013 №12-7 за рахунком за листопад 2020 року №947 від 30.11.2020 на суму 484 218,12 грн. (частково на суму 343 082,15 грн.).

В пунктах 7 та 8 Заяви вказано, що вона підписана Стороною-1 і набирає чинності з моменту її підписання Стороною-1. Заява вважається вчиненою, а взаємні зобов`язання на суму 343 082,15 грн. припиненими з 27.01.2021. Заява є одностороннім правочином та складена в двох примірниках для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу.

Згідно з відбитком вхідного штемпеля на супровідному листі від 27.01.2021 вих.№007-066/457 вищевказана заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» була отримана ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» 08.02.2021 (вхідний № 2582).

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція звернулося до господарського суду з позовом про визнання одностороннього правочину, оформленого заявою Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго № 38 від 27.01.2021 про припинення зобов`язань на суму 343082,15 грн. зарахуванням зустрічних однорідних вимог, недійсним з моменту його вчинення - з 27.01.2021, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/533/21.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень частин 1-3 та 5 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Із змісту положень ст.ст. 15, 16 ЦК України слідує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є: визнання правочину недійсним.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтями 202, 203 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно зі ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених ст. 601 ЦК України, та за відсутності обставин, передбачених ст. 602 ЦК України, за наявності яких припинення зобов`язання зарахуванням не допускається.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними: кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим;

- бути однорідними: зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад: грошей; допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги;

- безспірність і дійсність вимог, які зараховуються, а саме: існування таких вимог на момент зарахування та відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі №910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі №910/21645/17, від 05.11.2019 у справі №914/2326/18, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, відповідно, моментом припинення зобов`язання сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку (висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17).

Безспірність вимог, які зараховуються, полягає у відсутності між сторонами спору щодо змісту, умов виконання і розміру зобов`язань та є важливою умовою для зарахування вимог; наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку (висновки, викладені в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.08.2020 у справі №911/2560/19, від 11.06.2020 у справі №910/7804/19, від 26.05.2020 у справі №910/7807/19).

Дійсність вимог передбачає існування вимог в момент зарахування.

Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання.

Відтак, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, з них: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

З огляду на положення чинного законодавства зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

В той же час, однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме - відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Таким чином для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 14.07.2020 по справі № 910/10471/19.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін згідно вимог статті 601 ЦК України, однак якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то сторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною, з урахування частини 1, пункту 2 частини 2 статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України.

Із змісту заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 38 від 27.01.2021 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог убачається, що в якості зустрічних зобов`язань сторін відповідачем визначено: грошові вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», що виникли на підставі договору № 42 від 31.08.2011 згідно з рахунками за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період грудень 2019 грудень 2020 на загальну суму 343082,15 грн., які згідно з вказаною заявою відповідача припинено шляхом зарахування часткового погашення грошових вимог ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» до ПАТ «Запоріжжяобленерго» за надання послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання у листопаді 2020, що виникли на підставі договору №12-7 від 30.11.2011 згідно з виставленим рахунком № 947 від 30.11.2020 на суму 484218,12 грн.

При цьому, як зазначив ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» ним було подано до господарського суду позовну заяву №28-22/1970 від 27.01.2021 про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості за рахунком № 947 від 30.11.2020 на суму 484218,12 грн. (отримана судом 08.02.2021), за якою ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2021 відкрито провадження у справі № 908/312/21.

Заява № 38 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.01.2021 отримана позивачем 08.02.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання за договором № 42 від 31.08.2011 за рахунками за період з грудня 2019 по грудень 2020 на загальну суму 343082,15 грн. були припинені зарахуванням зустрічних однорідних вимог за відповідними заявами ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька атомна електрична станція» №42-30/26789 від 11.12.2020; №42-30/26788 від 11.12.2020, з урахуванням заяви №42-30/283334 від 31.12.2020; №42-30/2738 від 04.02.2021; №42-30/26786 від 11.12.2020; №42-30/28333 від 31.12.2020; №42-30/28278 від 31.12.2020; №42-28/2738 від 04.02.2021.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду 16.05.2018 у справі №910/17770/17, від 18.06.2019 у справі №914/8912/16, не оскаржена та не визнана недійсною заява про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог породжує правові наслідки.

Односторонні правочини про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, оформлені вищезазначеними заявами позивача, на час вирішення даної справи не визнані недійсними в судовому порядку.

Отже, із вищенаведеного вбачається, що станом на час отримання позивачем оспорюваного правочину заяви № 38 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.01.2021, вказана у ній сума грошового зобов`язання ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» на суму 343082,15 грн. була припинена за відповідними заявами (односторонніми правочинами) позивача, а заборгованість за договором №12-7 від 01.01.2013 згідно з рахунком № 947 від 30.11.2020 на суму 484218,12 грн. була заявлена ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» до стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» в судовому порядку.

Одні й ті самі зобов`язання, повністю або частково припинені зарахуванням за заявами однієї сторони, які в судовому порядку не визнані недійсними, не можуть повторно у такому ж обсязі, на тих же підставах припинитися зарахуванням за заявою іншої сторони.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обставин, що виключають дійсність (існування в момент зарахування) вимог та про відсутність безспірності вимог, визначених ПАТ «Запоріжжяобленерго» в заяві № 38 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.01.2021, що, в свою чергу, є свідченням відсутності всіх необхідних умов, передбачених статтею 601 ЦК України, для проведення зарахування та, відповідно, виключає можливість зарахування зустрічних вимог за вказаним одностороннім правочином.

З наведеного слідує, що спірний односторонній правочин суперечить актам чинного законодавства, що в силу положень статті 215 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнання односторонній правочин, оформлений заявою Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго № 38 від 27.01.2021 про припинення зобов`язань на суму 343082,15 грн. зарахуванням зустрічних однорідних вимог, недійсним з моменту його вчинення, а саме з 27.01.2021.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133; ) суму 2270 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 27.08.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва