ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 357/14323/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 357/14323/18

за позовом Білоцерківської міської ради, м. Біла Церква

до 1. ОСОБА_1 , м. Біла Церква

2. Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській

області, м. Київ

3. ОСОБА_2 , м. Біла Церква

4. Державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної

нотаріальної контори Київської області Приймак Альони Петрівни,

м. Біла Церква

5. Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу

Київської області Дуб Наталії Миколаївни, м. Біла Церква

про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних

робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до

експлуатації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх

обтяжень, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу,

скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

усунення перешкод у користуванні комунальною власністю

за участю представників:

від позивача: Голуб В.О., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,

фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (самопредставництво);

від відповідача 1: Мохонько К.М., адвокат, ордер серія АІ № 1093550 від 03.03.2021;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: не з`явився;

від відповідача 5: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Білоцерківська міська рада (надалі - позивач) звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом вих. № 4040/01-07 від 29.11.2018 (вх. № суду 39732 від 04.12.2018) до 1. ОСОБА_1 (надалі - відповідач 1), 2. Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (надалі - відповідач - 2), 3. ОСОБА_2 (надалі - відповідач 3), 4. Державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак Альони Петрівни (надалі - відповідач 4), 5. Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталії Миколаївни (надалі - відповідач 5) про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.07.2016 № КС 85 щодо будівництва магазину по бульвару Комсомольському в районі автостоянки в м. Біла Церква Київської області, зареєстрованої департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області; скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 26.08.2016 № КС 45 щодо будівництва магазину по бульвару Комсомольському в районі автостоянки в м. Біла Церква Київської області, зареєстрованої департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 31218028 від 03.09.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на магазин загальною площею 32,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та запис про право власності № 16206211 від 01.09.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 ; визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу магазину між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого 28.12.2017 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталією Миколаївною та зареєстрованого у реєстрі за № 1927; скасуванняі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39027186 від 28.12.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на магазин загальною площею 32,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та запис про право власності № 24219064 від 28.12.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 ; усунення перешкод у користуванні комунальною власністю територіальної громади міста Біла Церква, а саме, земельною ділянкою площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва - магазин загальною площею 32,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Білоцерківської міської ради «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» від 18.09.2014 № 1283-63-VI поновлено договір оренди фізичній особі-підприємцю Лісовській Р.І. під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика у м. Біла Церква по бульвару Комсомольському в районі автостоянки загальною площею 0,0117 га, строком на три роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква, кадастровий номер :07:016:0025. На підставі вказаного рішення 10.10.2014 між Білоцерківською міською радою та ФОП Лісовською Р.І. укладено договір оренди землі № 133, предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в районі автостоянки. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, що є невід`ємною частиною договору, в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 0,0117 га, в тому числі, під спорудами 0,0029 га та під проходами і площадками 0,0088 га. Відповідно до договору оренди землі на підставі заяви на продовження паспорта прив`язки тимчасової споруди від 22.09.2014 ОСОБА_1 продовжено до 17.09.2017 паспорт прив`язки тимчасової споруди, виданий 05.04.2012 за № 62/06, терміном дії до 17.09.2017. Після укладення договору від 10.10.2014 звернень від ОСОБА_1 стосовно продовження дії зазначеного паспорту не надходило, термін паспорту прив`язки не продовжено.

Позивач вказує, що Білоцерківською міською радою на підставі заяви ОСОБА_1 прийнято рішення «Про припинення терміну дії договору оренди землі фізичній особі-підприємцю Лісовській Р.І.» від 29.03.2018 № 2056-48-VII. У 2016 році Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано Лісовській Р.І. декларацію про початок виконання будівельних робіт від 18.07.2016 № КС 85, а 26.08.2016 зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності за № КС 45.

Позивач зазначав, що державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак Альоною Петрівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31218028 від 03.09.2016 та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на магазин, за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 16206211.

Позивач зазначав, що декларація про початок виконання будівельних робіт видана відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.07.2015 № 37, що видані управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області. Однак згідно листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04.07.2018 № 15/611 ФОП Лісовській Р.І. відповідно до договору від 10.10.2014 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавались. Крім того, 22.08.2018 на ім`я міського голови надійшла службова записка головного спеціаліста по технічному нагляду відділу капітального будівництва Білоцерківської міської ради Кулініча О.М., в якій зазначено, що він не здійснював технічний нагляд за будівництвом магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у місті Біла Церква Київської області, договір про здійснення технічного нагляду за вищевказаним об`єктом не укладав, станом на 2016 рік відомості щодо серії і номеру сертифіката із здійснення технічного нагляду (серія ІТ № 001780) не відповідають дійсності, оскільки 31.05.2015 закінчився термін дії вказаного сертифікату.

Також позивач вказує, що прийняте державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31218028 від 03.09.2016, приймалося на підставі довідки № 375/72, виданої 25.03.2016 відділом Держгеокадастру у м. Біла Церква Київської області, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер КС 45, виданої 26.08.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно магазин (реєстраційний номер 103) загальною площею 32,5 кв.м, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідно до листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04.07.2018 № 15/611 рішення про присвоєння магазину вказаної адреси не приймалось, що свідчить про порушення чинного законодавства України під час державної реєстрації прав.

Позива зазначив, що 28.12.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу магазину загальною площею 32,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025 та перебуває в користуванні продавця ОСОБА_1 , що є фактичним узаконенням магазину, зміни власника об`єкта нерухомого майна та подальшого вилучення частини земель територіальної громади міста Біла Церква із комунальної власності в порушення вимог земельного законодавства. Позвач вказує, що питання щодо відведення земельної ділянки в оренду, кадастровий номер :07:016:0025, розташованої у м. Біла Церква для будівництва нежитлової будівлі на пленарних засіданнях сесії ради відповідно до законодавства не вирішувалось. Тому позивач вважає, що будівництво нежитлової будівлі здійснено ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, що свідчить про самочинність такої забудови.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2019 було відкрито провадження у справі № 357/14323/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2019.

07.02.2019 від Державної архітектурно-будівельної інспекції України (відповідач 2) надійшов відзив вих. № 10/10-7/0602/03 від 06.02.2019 (вх. № суду 5221), в якому Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області заперечує проти задоволення позову, оскільки реєстрація поданих ОСОБА_1 декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкту, а саме: законності реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт № КС 85 та декларації про готовність об`єкту до експлуатації № КС 45, відбувалась відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» № 466 від 13.04.2011 та постанову «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» № 461 від 13.04.2011, якими було спрощено дозвільні процедури у будівництві та запроваджений декларативний принцип щодо виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкти будівництва І-ІІІ категорії складності (в редакції, що діяла на момент реєстрації декларації) та прийнятті об`єкту до експлуатації. Відповідно до п. 16 Порядку № 466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Декларація про початок виконання підготовчих робіт не надає права на виконання будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. Таким чином, вбачається, що вказаний принцип полягає у тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт, несе саме замовник, а орган держархбудконтролю зобов`язаний прийняти до розгляду подану замовником декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній, та прийняти рішення щодо проведення її реєстрації. Порядок заповнення форми декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт та внесення необхідних даних до них є виключно прерогативою замовника. При реєстрації декларації органи архітектурно-будівельного контролю не мають права вимагати будь-які додаткові документи. Таким чином, Департаментом перевірено повноту даних та внесено до Єдиного реєстру дані зазначені в поданій ОСОБА_1 декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 85. Підстави повернення та скасування декларації врегульовано нормами п.п. 18, 22 Порядку № 466. Враховуючи, що на момент розгляду вказаної декларації підстав для її повернення не вбачалося, Департаментом ДАБІ у Київській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки в м. Біла Церква» за № КС 85.Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Таким чином, за декларативним принципом - відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт, несе саме замовник, а орган держархбудконтролю зобов`язаний прийняти до розгляду подану замовником декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній, та прийняти рішення щодо проведення її реєстрації. Порядок заповнення форми декларації про готовність об`єкту до експлуатації та внесення необхідних даних до них є виключно прерогативою замовника. Підстави повернення та скасування декларації про готовність об`єкту до експлуатації врегульовано нормами ст.ст. 39, 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Враховуючи, що на момент розгляду декларації про готовність об`єкту до експлуатації «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки в м. Біла Церква», підстав для її повернення не вбачалося, Департаментом ДАБІ у Київській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації за № КС 45. Таким чином, відповідач 2 зазначає, що при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 85 та декларації про готовність об`єкту до експлуатації за № КС 45, Департамент діяв лише на підставі, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а обґрунтування позовних вимог, що містяться в позові, не спростовують зазначеного факту, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.02.2019 року ОСОБА_1 (відповідач 1) надала відзив від 07.02.2019 (вх. № суду 5633) на позовну заяву, в якому зазначила, що вона, як фізична особа-підприємець, здійснювала підприємницьку діяльність з продажу продовольчих товарів в павільйоні, розміщеному в м. Біла Церква по бульвару Комсомольському, на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, виданого 05.04.2012 Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, на земельній ділянці площею 0,0117 га кадастровий номер :07:016:0025, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, переданій Лісовській Р.І. в оренду Білоцерківською міською радою на підставі договору оренди землі № 244 від 10.10.2011. Рішенням Білоцерківської міської ради «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам- підприємцям» від 18.09.2014 ОСОБА_1 було поновлено договір оренди землі під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика в м. Біла Церква по бульвару Комсомольський в районі автостоянки, загальною площею 0,0117 га, строком на три роки. 10.10.2014 року між нею та Білоцерківською міською радою був укладений договір оренди землі № 133, за умовами якого Білоцерківська міська рада передала, а ОСОБА_1 отримала в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика, яка знаходиться в м. Біла Церква по бульвару Комсомольському в районі автостоянки, загальною площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на термін три роки. Також, Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради було продовжено паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності до 17.09.2017. 18.07.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС 85 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт, щодо будівництва магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки . 26.08.216 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС 45 зареєструвало декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, відповідно до якої завершено будівництво магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки . В подальшому на підставі вказаної декларації про готовність об`єкта до експлуатації КС 45, державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П., за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказаний магазин. З наведеного вбачається, що в даному випадку, за умови наявності виданого паспорту прив`язки, рішення ради про надання в оренду земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки площею 0,00117 га, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування будівель торгівлі, а також за наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, з боку Лісовської Р.І. відсутнє самовільне зайняття земельної ділянки, відповідно і самочинне будівництво на ній. При цьому, самочинне будівництво є порушенням встановлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки. Зважаючи на те, що визнання державою факту набуття права власності на об`єкт унеможливлює наявність з боку забудовника порушень правил та норм, які сама держава й встановила, то дана обставина спростовує твердження позивача щодо самочинного будівництва. Вимога про знесення нерухомого об`єкту, за своєю суттю є втручанням у право власності особи, яка на теперішній час є його власником, що виражено у позбавленні останньої цього об`єкту. При цьому, знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст. 376 Цивального кодексу України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Як зазначено вище, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на об`єкт, що розташований на спірній земельній ділянці, тобто, держава в особі своїх органів визнала факт набуття нею права власності на певне майно. З огляду на набуття нею права власності на магазин у розумінні ст. 376 ЦК України, яка визначає протилежне, а саме, те, що право власності на самочинне будівництво не набувається, її не може бути розцінено як забудовника, до якого може бути застосовано крайній захід впливу, передбачений зазначеною нормою. Також, при вирішенні спору в цій частині, відповідач 1 просить суд прийняти до уваги той факт, що 30.01.2018 між нею та виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було укладено договір № 665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури міста, на виконання якого, нею було сплачено до бюджету міста грошовий внесок в розмірі 4 680,00 грн. за будівництво магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки. Таким чином, Білоцерківська міська рада фактично визнала її легітимним користувачем спірної земельної ділянки та власником новоутвореного об`єкту нерухомості, що в свою чергу свідчить про відсутність у Білоцерківської міської ради доведеного порушення прав. Декларація про початок виконання будівельних робіт № КС 85 від 18.07.2016 діяла до завершення будівництва та відповідно втратила свою чинність після його завершення та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме 26.08.2016. Щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КС 45 від 26.08.2016, то зазначена декларація вичерпала свою дію після реєстрації за відповідачем 1 права власності на збудований об`єкт. Оскільки правовим наслідком реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт, то така декларація діяла до завершення будівництва і втратила свою чинність після його завершення та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто 26.08.2016, у той час як зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на такий об`єкт, а отже, така декларація, як акт одноразового застосування, вичерпує свою дію моментом державної реєстрації права власності на новостворене нерухоме майно. Декларація про готовність до експлуатації об`єкта відповідно до п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 № 1127 стала підставою для реєстрації за нею права власності на магазин. За таких обставин, скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації щодо об`єкта, який вже побудовано та на який вже зареєстровано право власності, суперечить положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України щодо непорушності права власності та призведе до порушення принципу правової визначеності. Що стосується позовної вимоги про скасування рішення 31218028 від 03.09.2016 про реєстрацію за відповідачем 1 права власності на магазин, то позивач не навів правових підстав скасування даного рішення. Що стосується позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину та скасування його державної реєстрації, то необґрунтованість позовних вимог про скасування реєстрації декларацій та державної реєстрації права власності, є підставою і для відмови у задоволенні позовних вимог, які є похідними від зазначених вимог. Позивач не навів обставин з якими останній пов`язує недійсність договору купівлі-продажу, не вказав яких саме вимог ст. 203 ЦК України не було дотримано сторонами при укладанні договору, та не надав жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували порушення вимог земельного законодавства. При цьому, позивачем не наведено обґрунтування, яким саме чином умови договору порушують його право і які саме його конкретні права, охоронювані законом, були порушені наявністю договору. У зв`язку із вищевикладеним відповідач 1 просить в задоволенні позову Білоцерківської міської ради відмовити повністю.

Через канцелярію суду (вх. № 5220 від 07.02.2019) від відповідача 2 надійшло клопотання вих. № 10/10-25/0502/03 від 05.02.2019 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, які на думку відповідача 2 підлягають розгляду адміністративним судом.

Через канцелярію суду (вх. № 6500 від 18.02.2019, № 12009 від 29.03.2019) від відповідача 5 надійшли заяви вих. № 38/01-16 від 14.02.2019 та вих. № 77/01-16 від 27.03.2019 про розгляд справи без участі відповідача 5.

Через канцелярію суду (вх. № 7789 від 26.02.2019) від відповідача 4 надійшов лист вих. № 445/01-16 від 21.02.2019 про розгляд справи без участі відповідача 4 на розсуд суду.

03.04.2019 позивач подав заперечення вих. № 1115/01-07 від 29.03.2019 (вх. № 12505) проти клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі.

03.04.2019 позивач подав відповідь вих. № 1114/01-07 від 29.03.2019 (вх. № 12506) на відзив відповідача 1, в якій зазначив, що вважає пояснення відповідача 1 безпідставними та необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 ФОП ОСОБА_1 було отримано паспорти прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на вищезгадану тимчасову споруду. Підпунктом 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 передбачено що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Таким чином, ФОП Лісовській Р.І. рішенням Білоцерківської міської ради від 18.09.2014 № 1283-63-УІ було поновлено договір оренди з цільовим призначенням під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика, тобто тимчасової споруди. Позивач зазначає, що паспорт прив`язки не дає права будувати і реєструвати речові права. Як вбачається із декларації про початок виконання будівельних робіт, вона була видана відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.07.2015 № 37 виданих управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області. З листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04.07.2018 № 15/611 вбачається що ФОП Лісовській Р.І. відповідно до Договору від 10.10.2014 № 133 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавалися. У зазначеному листі вказано, що управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 37 від 17.07.2015 не видавалися взагалі. Крім того, 22.08.2018 на ім`я міського голови надійшла службова записка Кулініча О.М. - головного спеціаліста по технічному нагляду відділу капітального будівництва Білоцерківської міської ради, в якій зазначено, що відомості вказані у декларації про початок будівельних робіт, які стосуються Кулініча О.М. не відповідають дійсності, а саме, Кулініч О.М. не здійснював технічного нагляду за будівництвом магазину по бульвару Комсомольському в районі автостоянки в м. Біла Церква, та не укладав договору про здійснення технічного нагляду за вищевказаним об`єктом, станом на 2016 рік відомості щодо серії і номеру сертифіката із здійснення технічного нагляду (Серія ІТ № 001780) також не відповідають дійсності, оскільки 31.06.2015 закінчився термін дії вказаного сертифікату; номер мобільного телефону Кулініча О.М. НОМЕР_1 , який зазначений в декларації про початок виконання будівельних робіт ніколи не належав останньому. Земельна ділянка Лісовській Р.І. надавалась з цільовим призначенням під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика тобто тимчасової споруди, документів які б дозволяли будівництво на вищезазначеній ділянці відсутні, більш того, за фактами зазначеними вище, 29.08.2018 Білоцерківською місцевою прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 за фактом підроблення документів. Проводиться досудове розслідування, попередня кваліфікація злочину ч. 1 ст. 358 КК України. Таким чином, ОСОБА_1 підроблено ряд документів на право будівництва на відведеній земельній ділянці. Білоцерківська міська рада є позивачем по даній справі, а оскільки Білоцерківська міська рада та виконавчий комітет Білоцерківської міської ради є різними юридичними особами, то позивач вважає недопустимим той факт, що Білоцерківська міська рада визнала ОСОБА_1 «легітимним користувачем» спірної земельної ділянки та власником новоутвореного об`єкту нерухомості. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно магазин реєстраційний номер 103, загальною площею 32,5 кв. м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 20.03.2014 Білоцерківською міською радою прийнято рішення «Про скасування рішення міської ради від 27.09.2012 №728-29-УІ «Про затвердження Положення про реєстр адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів міста Біла Церква» № 1184-57-УІ та затвердження Положення про реєстр адрес у місті Біла Церква». Згідно п. 1.7 даного Положення розпорядником та адміністратором Реєстру адрес у місті Біла Церква від імені територіальної громади міста виступає Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради в особі Служби містобудівного кадастру Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради. Так, відповідно до листа управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 04.07.2018 № 15/611 зазначено, що рішень про присвоєння адреси: Київська область, м. Біла Церква, вул. Некрасова, буд. 99В - магазину загальною площею 32,5 кв. м., що знаходиться за даною адресою - не приймалось. Також, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 134940064 земельна ділянка площею 0,0117 га кадастровий номер :07:016:0025 знаходиться за адресою: м. Біла Церква, бульвар Комсомольський в районі автостоянки. Отже, на час вчинення реєстраційних дій у відповідачів був відсутній офіційний документ, що підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна (магазину) адреси, що відповідно свідчить про порушення чинного законодавства України під час державної реєстрації прав.

Ухвалою Білоцерківського міськраойнного суду Київської області від 20.05.2019 у справі № 357/14323/18 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Через канцелярію суду (вх. № 24696 від 10.07.2019) від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Через канцелярію суду (вх. № 24700 від 10.07.2019) від позивача надійшли додаткові письмові заперечення проти клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2019 закрито підготовче провадження у справі № 357/14323/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 у справі № 357/14323/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.06.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 рішення Білоцерківського міськрайнного суду Київської області від 11.11.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 18.06.2020 у справі № 357/14323/18 скасовано, провадження у справі закрито, роз`яснено Білоцерківській міській раді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 справу № 357/14323/18 передано для продовження розгляду до господарського суду Київської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 матеріали справи № 357/14323/18 передано до розгляду судді Христенко О.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2021 справу № 357/14323/18 прийнято до розгляду суддею Христенко О.О., вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.03.2021.

Через канцелярію суду (вх. № 5557/21 від 09.03.2021) від відповідача 4 надійшов лист вих. № 634/01-16 від 27.02.2021 про розгляд справи без участі відповідача 4 на розсуд суду.

Через канцелярію суду (вх. № 6120/21 від 16.03.2021) від відповідача 3 - ОСОБА_2 надійшла заява від 13.03.2021, в якій відповідач 3 заперечує щодо позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, справу розглядати за відсутності відповідача 3.

Через канцелярію суду (вх. № 6082/21 від 16.03.2021) від відповідача 1 надійшов відзив від 13.03.2021, в якому відповідач 1 проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 17.03.2021 відкладено підготовче засіданя на 05.04.2021.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкладено підготовче засіданя на 26.04.2021.

На електронну адресу суду (вх. № 8633/21 від 12.04.2021) від відповідача 5 надійшов лист вих. № 61/01-16 від 12.04.2021 про розгляд справи без участі відповідача 5.

Через канцелярію суду (вх. № 9213/21 від 19.04.2021) від позивача надійшла відповідь вих. № 975/01-07 від 31.03.2021 на відзив відповідача 1, в якій позивач підтримує позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

Через канцелярію суду (вх. № 9292/21 від 19.04.2021) від відповідача 4 надійшов лист вих. № 1170/01-16 від 10.04.2021 про розгляд справи без участі відповідача 4 на розсуд суду.

Ухвалю суду від 26.04.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче асідання на 24.05.2021.

Через канцелярію суду (вх. № 10662/21 від 11.05.2021) від відповідача 4 надійшов лист вих. № 1413/01-16 від 05.05.2021 про розгляд справи без участі відповідача 4 на розсуд суду.

Через канцелярію суду (вх. № 11038/21 від 14.05.2021) від відповідача 1 надійшли письмові заперечення від 12.05.2021 на відповідь позивача на відзив відповідача 1.

Ухвалою суду від 24.05.2021 закрито підготовче провадження у справі № 357/14323/18 та призначено справу до розгляду по суті на 16.06.2021.

Через канцелярію суду (вх. № 14097/21 від 07.06.2021) від відповідача 4 надійшов лист вих. № 1798/01-16 від 01.06.2021 про розгляд справи без участі відповідача 4 на розсуд суду.

В судовому засіданні 16.06.2021 оголошувалась перерва до 02.08.2021.

На електронну адресу суду (вх. № 15357/21 від 23.06.2021) від відповідача 5 надійшов лист вих. № 96/01-16 від 23.06.2021 про розгляд справи без участі відповідача 5.

Через канцелярію суду (вх. № 15905/21 від 02.07.2021) від відповідача 4 надійшов лист вих. № 2067/01-16 від 23.06.2021 про розгляд справи без участі відповідача 4 на розсуд суду.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 в судових засіданнях проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник відповідача 2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача 3 - Лісовського Олега Євгенійовича в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві від 13.03.2021 (вх. № суду 6120/21 від 16.03.2021) просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача 4 - Державного нотаріусу Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак Альони Петрівни в судові засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подано клопотання про слухання справи без його участі на розсуд суду.

Представник відповідача 5 - приватного нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталії Миколаївни в судові засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подано клопотання про слухання справи без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача та відповідача 1, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч.ч. 2-5 ст. 13 цього Кодексу.

Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 83 Земельного кодексу України закріплено право власності на землю територіальних громад. Частиною 1 даної статті визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. Відповідно до п. «а» ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 6.7 п. 6 рішення Білоцерківська міська рада Київської області «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» № 1283-63-VI вд 18.09.2014 фізичній особі-підприємцю Лісовській Р.І. поновлено договір оренди землі під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика у місті Біла Церква по бульвару Комсомольський в районі автостоянки, загальною площею 0,0117 га, строком на три роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква (кадастровий номер: :07:016:0025).

Згідно п. 21 даного рішення особам, зазначеним у п.п. 6.1-6.7 цього рішення протягом чотирьох місяців з дня прийняття рішення необхідно укласти у встановленому порядку договори оренди землі та зареєструвати їх в Реєстраційній службі Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Згідно п. 23 даного рішення суб`єктам підприємницької діяльності, які оформлюють правовстановлюючі документи на земельні ділянки під розміщення малих архітектурних форм, звернутися в Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд.

02.10.2014 між представником ТОВ «Краяни», в особі сертифікованого інженера-землевпорядника Родіонова Д.В., в присутності землекористувача фізичної особи-підприємця Лісовської Р.І. та суміжних землекористувачів ЖЕК №7 - начальника Баласа Ю.М. було підписано Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання встановлених межових знаків землекористувачу земельної ділянки за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бульвар Комсомольський в районі автостоянки.

10.10.2014 року між Білоцерківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 133 під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, бульвар Комсомольський в районі автостоянки. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, договір укладено на три роки.

Також, 10.10.2014 між Білоцерківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був складений акт приймання-передачі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою м. Біла Церква, бульвар Комсомолський в районі автостоянки, що передається в оренду відповідно до договору оренди землі.

17.09.2017 року Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Лісовській Р.І. було продовжено паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, з якого вбачається, що відповідно до рішення Білоцерківської міської ради «Про передачу земельних ділянок в оренду» №247-11-VI від 18.08.2011 їй надано земельну ділянку площею 0,0117 га, терміном на 3 роки, за договором оренди землі від 10.10.2011 № 244, державна реєстрація договору оренди проведена 05.03.2012 за № 00484 на підставі заяви на продовження паспорта прив`язки тимчасової споруди від 22.09.2014 ОСОБА_1 продовжено паспорт прив`язки тимчасової споруди, що виданий 05.04.2012 № 62/06 до 17.09.2017.

18.07.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС 85 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт, щодо будівництва магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки у м. Біла Церква.

26.08.216 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС45 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, відповідно до якої завершено будівництво магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки в м. Біла Церква, замовник ФОП Лісовська Р.І.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 01.09.2016 державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31218028 від 03.09.2016 та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на магазин за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 16206211.

Як вбачається з договору купівлі-продажу магазину, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріально округу Київської області Дуб Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1927, 28.12.2017 ОСОБА_1 («продавець») продала ОСОБА_2 («покупець») магазин загальною площею 32,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.3 даного договору купівлі-продажу магазин розташований на земельній ділянці площею 0,0117 га, кадастровий номер :07:016:0025, яка перебуває в користуванні продавця згідно договору оренди землі № 133, укладеного між ОСОБА_1 та Білоцерківською міською радою 10.10.2014, право оренди на вказану земельну ділянку зареєстроване за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 9034124 від 10.03.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2015 за № 34877558.

Відповідно до п. 1.4 даного договору право власності на вказаний магазин зареєстроване за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 16206211 від 01.09.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2016 за № 67244433.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що Білоцерківська міська рада не надавала дозволу на будівництво магазину, тому вищезазначені декларації є недійсними, посилаючись на службову записку головного спеціаліста по технічному нагляду відділу капітального будівництва Білоцерківськї міської ради від 22.08.2018 на ім`я міського голови Дикого Г.А., в якій зазначено, що відомості зазначені у декларації про початок будівельних робіт, які стосуються Кулініча О.М. не відповідають дійсності, а саме, Кулініч О.М. не здійснював технічного нагляду за будівництвом магазину по бульвару Комсомольському в районі автостоянки у м. Біла Церква та не укладав договору про здійснення технічного нагляду за вищевказаним об`єктом, і що станом на 2016 рік відомості щодо серії і номеру сертифіката із здійснення технічного нагляду (Серія ІТ № 001780) також, не відповідають дійсності, оскільки 31.05.2015 закінчився термін дії вказаного сертифікату, і номер мобільного телефону Кулініча О.М. , який зазначений в декларації про початок виконання будівельних робіт, ніколи не належав останньому.

Як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури № 15/611 від 04.07.2018, відповідно до договору оренди землі від 10.10.2011 № 244, на підставі заяви на продовження паспорта прив`язки ТС від 22.09.2014 вх. №1011 ОСОБА_1 продовжено до 17.09.2017 паспорт прив`язки тимчасової споруди, виданий 05.04.2012 за № 62/06. Термін дії зазначеного паспорту закінчився 17.09.2017. Після укладення договору оренди землі від 10.10.2014 № 133 до даного часу звернень від ОСОБА_1 стосовно продовження дії зазначеного паспорту не надходило, термін паспорту прив`язки не продовжено. ФОП Лісовській Р.І. відповідно до договору оренди землі від 10.10.2014 № 133 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавалися. Управлінням містобудування та архітектури міської ради містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 37 від 17.07.2015 не видавалися взагалі. Рішень про присвоєння адреси: АДРЕСА_1 магазину загальною площею 32,5 кв.м., не приймалось.

З листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вих. № 10/10-22/1204/02 від 12.04.2019 вбачається, що в Реєстрі наявна інформація стосовно реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № КС 45 від 26.08.2016 на об`єкт будівництва «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському в районі автостоянки у м. Біла Церква Київської області». Інформація стосовно реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КС 45 від 26.08.2016 та № КС 45 від 26.08.2016 в Реєстрі відсутня.

Однак, як вбачається з витягу Державно архітектурно-будівельної інспекції України, Декларація про готовність об`єкта до експлуатації № КС 45, будівництво магазину по бульвару Комсомольський в районі автостоянки в м. Біла Церква, замовник ОСОБА_1 , технічний нагляд здійснював Кулініч О.М. (ІТ № 001780), проектувальник ФОП Барінов В.А., витяг з реєстру прав власності (інформаційна довідка) ЕЕР -03-13.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит органу місцевого самоврядування Білоцерківської міської ради від 07.03.2019 № 24347916 станом на 18.03.2016 не знайдено записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей відносно фізичної особи-підприємця Барінова В.А.

Як вбачається з відповіді Держгеокадастру міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління держгеокадастру у Київській області від 13.03.2019 № 63/121-19 на запит Білоцерківської міської ради Київської області від 06.03.2019 вих № 804/01-07 в держгеокадастрі відсутня інформація на підставі якого документу земельній ділянці площею 0,0179 га кадастровий номер :07:016:0025 присвоєно адресу: вул. Некрасова, 99В, м. Біла Церква Київської області.

Разом з тим, 30.01.2018 між ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було укладено договір № 665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, на виконання якого, ОСОБА_1 було сплачено до бюджету міста грошовий внесок в розмірі 4 680 грн. за будівництво магазину по вул. Некрасова, 99В в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується копіями квитанцій про сплату наявними в матеріалах справи.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, тобто правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно п. 6 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, документи, які надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

На виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» від 13.04.2011 № 466, прийнято постанову Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 № 461, якою було спрощено дозвільні процедури у будівництві та запроваджений декларативний принцип щодо виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкти будівництва І-ІІІ категорії складності (в редакції, що діяла на момент реєстрації декларації) та прийнятті об`єкту до експлуатації.

Відповідног до ч.ч. 1 та 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на момент реєстрації декларацій) усі об`єкти будівництва поділяються на І, II, III, IV і V категорії складності.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності; видачі замовнику органом, державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно ч .2 ст. 34 даного Закону зазначені у ч. 1 цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до п. 16 Порядку № 466 (в редакції, яка діяла на момент подання декларації) замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Декларація про початок виконання підготовчих робіт не надає права на виконання будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Так, на момент розгляду вказаної декларації підстав для її повернення не вбачалося, Департаментом ДАБІ у Київській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у м. Біла Церква» за № КС 85.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на момент реєстрації декларації) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

На момент розгляду декларації про готовність об`єкту до експлуатації «Будівництво магазину по бульвару Комсомольському, в районі автостоянки у м. Біла Церква», підстав для її повернення не вбачалося, тому Департаментом ДАБІ у Київській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації.

Отже, оскільки правовим наслідком реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт, то така декларація діяла до завершення будівництва і втратила свою чинність після його завершення та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто 26.08.2016, у той час як зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на такий об`єкт, а отже, така декларація, як акт одноразового застосування, вичерпує свою дію моментом державної реєстрації права власності на новостворене нерухоме майно.

Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, відповідно до п. 41 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2015 стала підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на магазин.

За таких обставин, скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації щодо об`єкта, який вже побудовано та на який вже зареєстровано право власності, суперечить положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України щодо непорушності права власності та призведе до порушення принципу правової визначеності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Нормами ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач не навів правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_1 на магазин загальногю площею 32,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що листом Управлівння містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради вих. № 15/611 від 04.07.2018 було повідомлено, що рішення про присвоєння адреси спірному магазину не прриймалось.

Однак, законодавством, яке діяло в період спірних правовідносин, не визначено конкретного документа який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Як зазначалось вище, 30.01.2018 між ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було укладено договір № 665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, на виконання якого ОСОБА_1 було сплачено до бюджету міста грошовий внесок в розмірі 4 680 грн 00 коп. за будівництво магазину по вул. Некрасова, 99В (в районі автостоянки) в м. Біла Церква Київської області.

Тобто, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради підтвердив, що станом на час укладення даного договору № 665 про пайову участь забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста магазин знаходився за адресою: вул. Некрасова, 99В (в районі автостоянки) в м. Біла Церква Київської області.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину, укладеного між відповідачем 1 та віцдповідачвем 3, та скасування його державної реєстрації, то необґрунтованість позовних вимог про скасування реєстрації декларацій та державної реєстрації права власності, є підставою і для відмови у задоволенні позовних вимог, які є похідними від зазначених вимог.

Згідо ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Однак, позивач не навів обставин з якими останній пов`язує недійсність договору купівлі-продажу, не вказав які саме вимоги ст. 203 ЦК України не були дотримані відповідачами 1 та 3 при укладанні договору, та не надав жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували порушення вимог земельного законодавства. Позивачем не наведено обґрунтування, яким саме чином умови оспорюваного договору порушують його право і які саме його права, охоронювані законом, були порушені цим договору.

29.03.2018 року Білоцерківською міською радою Київської області прийнято рішення «Про припинення терміну дії договору оренди землі фізичній особі - підприємцю Лісовській Р.І» № 2056-48-VII, яким припинено договір оренди землі з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 під розміщення павільйону з влаштуванням літнього майданчика за адресою: бульвар Княгині Ольги (бувший бульвар Комосомольський) в районі автостоянки, площею 0,0117 га з кадастровим номером :07:016:0025, який укладений 10.10.2014 № 133 на підставі п.п. 6.7 п. 6 рішення міської ради «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» від 18.09.2014 № 1283-63-VII та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як інше речове право від 10.03.2015 № 9034124.

Як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2018 Білоцерківсикм ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження 0000293 за фактом звернення Білоцерківської міської ради про те, що ФОП Лісовська Р.І. вчинила незаконні дії відносно земельної ділянки з кадастровим номером :07:016:0025 (реєстраційний номер 103 загальною площею 32,5 кв.м), а саме підробила всі правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, які надали право будівництва магазину за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Некрасова, 99В.

Однак, не надано доказів щодо визнання обвинувальним вироком суду винною особу у даному кримінальному проваджені, а відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Також, до матеріалів справи представником відповідача 1 адвокатом Мохонько К.М. надано відповідь на його адвокатський запит Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області вих. № 4/43азі/109/1100/02-2021 від 12.03.2021, в якій зазначено, що кримінальне провадження 0000293 закрито 06.08.2020.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведені норми та обставини справи, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими у справу доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Білоцерківської міської ради до 1. ОСОБА_1 , 2. Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, 3. ОСОБА_2 , 4. Державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак Альони Петрівни, 5. Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталії Миколаївни про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і усунення перешкод у користуванні комунальною власністю відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 25.08.2021.

Суддя О.О. Христенко