ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року м.Дніпро Справа № 904/6069/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 року (суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/6069/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення 34 202, 52грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 32 982, 60 грн. та 1 219, 92 грн. збору за зберігання

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 року у справі №904/6069/20 позов задоволено.

Cуд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 32 982, 60 грн. плати за користування вагонами, 1 219, 92 грн. збору за зберігання вантажу, 2 102, 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/6069/20 від 12.01.2021 року скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог АТ "Українська залізниця".

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що акти загальної форми були підписані відповідачем із зауваженнями, оскільки залізницею пред`являлись вагони у кількості, що перевищує заплановану.

Означене свідчить про відсутність вини відповідача, та навпаки, вину позивача.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 р. у справі № 904/6069/21 та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року у справі № 904/6069/20 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 року (суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/6069/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. та виходом на роботу судді Антоніка С.Г. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 року визначено для розгляду справи №904/6069/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г. та виходом на роботу судді Дарміна М.О. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2021 року визначено для розгляду справи №904/6069/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Антонік С.Г., Дармін М.О.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 02.03.2020 між акціонерним товариством Українська залізниця (залізниця) та приватним акціонерним товариством Інгулецький гірничозбагачувальний комбінат (власник колії) укладено договір №ПР/М 20240/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничозбагачувальний комбінат, яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця.

Пунктом 1 цього договору передбачено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під`їзна колія обслуговується власними локомотивами. Межею під`їзної колії є знаки Межа під`їзної колії, які встановлено на подовженні колії №3 біля вхідного сигналу НІ, на продовженні колії №2 біля вхідного світлофору НІІ.

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ ІнГЗК не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ 2 (п.5 договору).

Згідно з п. 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тони (п. 7 договору).

Відповідно до п. 8 договору про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПрАТ ІнГЗК повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним надання письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п.10 договору).

Власник колії сплачує залізниці плату:

за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника згідно з діючими нормативними документами.

У відповідності з п. 21 договору цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками і діє з 1 квітня 2020 року до 31 березня 2021 року включно.

Пунктом 15 договору передбачено, що власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

У травні 2020 року, за залізничними накладними залізницею прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПрАТ Інгулецький ГЗК. На шляху прямування на підставі наказів №№414 від 03.05.2020, №416, 417, 418 від 05.05.2020 вагони затримано через зайнятість колій станції призначення Інгулець, у зв`язку з несвоєчасним забиранням ПрАТ Інгулецький ГЗК вантажу. За цим фактом станціями затримки Гейківка, Кривий Ріг Головний, Кривий Ріг Західний, Кривий Ріг Сортувальний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №17/17 від 04.05.2020, №27/26 від 06.05.2020, №95/100 від 05.05.2020, №26 від 05.05.2020.

По прибуттю на станцію призначення у відповідності до п.4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі ф. ГУ-2. Вагони, що прибули на адресу ПрАТ Інгулецький ГЗК своєчасно не забирались ним на під`їзну колію про, що складено акти загальної форми ГУ-23 №2361 від 04.05.2020, №№2375, 2366, 2369, 2365, 2367, 2383, 2373, 2418, №№2377, 2381, 2385, 2387, 2398 від 06.05.2020, №2402, 2409, 2399, 2412, 2416, 2411, 2412, 2406, 2418 від 07.05.2020.

За весь час затримки вагонів нарахована плата за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№06059870, 06059871, 06059872, 06059873, 07059878, 07059879, 07059880, 07059881, 07059882, 08059885, 08059887, 08059888, 08059889, 08059892, 08059893, 09059895, 09059896 на суму 32 982,60грн. з ПДВ та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 №12059029 на суму 1 219,92грн. з ПДВ. Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 підписано відповідачем із запереченнями.

Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення 32 982,60 грн. - плати за користування вагонами, 1 219,92 грн. - збору за зберігання вантажу, позивач Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", посилався на те, що внаслідок несвоєчасного забиранням ПрАТ Інгулецький ГЗК вантажу, позивачем були затримані вагони- станції затримки Гейківка, Кривий Ріг Головний, Кривий Ріг Західний, Кривий Ріг Сортувальний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, про що складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №17/17 від 04.05.2020, №27/26 від 06.05.2020, №95/100 від 05.05.2020, №26 від 05.05.2020 та нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що затримка вагонів, а також всі витрати що були понесені залізницею у зв`язку із вжиттям заходів до збереження вантажу, сталися з вини Відповідача і повинні бути ним відшкодовані.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюється Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Правилами перевезення вантажів, що на підставі цього Статуту затверджені наказом Міністерства транспорту України.

Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі найменування вантажу вказується: Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо). Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус вантажу, які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Як зазначено у п.14 договору про експлуатацію, власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно Правил користування вагонами та контейнерами; за зберігання вантажів у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

Згідно зі Статутом залізниць України:

стаття 46: Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу...;

стаття 125: Після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач;

стаття 119: За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи рвані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ 46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ 45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ 23а, актів загальної форми ГУ 23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2020 року на адресу ПрАТ Інгулецький ГЗК були прийняті до перевезення порожні власні вагони.

По прибуттю вагонів на станцію призначення Інгулець, у відповідності до пункту 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблено відповідні записи в книзі форми ГУ-2.

У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення, вищезазначений вантаж було затримано на шляху прямування за наказом від 03.05.2020 № 414; та наказами №№416, 417, 418 від 05.05.2020 року.

За цим фактом станціями затримки Гейківка, Кривий Ріг Головний, Кривий Ріг Західний, Кривий Ріг Сортувальний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №17/17 від 04.05.2020, №27/26 від 06.05.2020, №95/100 від 05.05.2020, №26 від 05.05.2020., акти загальної форми ГУ 23 , на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно із Тарифним керівництвом № 1 (затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356), розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ГУ-46 №№06059870, 06059871, 06059872, 06059873, 07059878, 07059879, 07059880, 07059881, 07059882, 08059885, 08059887, 08059888, 08059889, 08059892, 08059893, 09059895, 09059896 на суму 32982,60грн. з ПДВ та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 №12059029 на суму 1 219,92грн. з ПДВ.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

При цьому, доводи апелянта про відсутність його вини, та навпаки, вину позивача, є неспроможними з огляду на таке.

Так, на відсутність своєї вини апелянт посилається на підписанні актів ГУ-23 із запереченнями, в яких зазначено про подавання залізницею вагонів не у той кількості, які прибули.

Проте, подавання залізницею вагонів не у той кількості, які прибули, не спростовує вину відповідача у несвоєчасному забиранні вантажу, який надійшов на його адресу.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Слід також зазначити, що відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 року у справі №904/6069/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.09.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020,04.01.2021 копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у справі №904/79/21 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро; Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область.