ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/1258/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Бєляновського В.В., Богатиря К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021

по справі № 923/1258/20

за позовом керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області

до відповідача Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал»

про стягнення заборгованості в сумі 38 756,84 грн.

суддя суду першої інстанції: Ярошенко В.П.

місце винесення рішення: м. Херсон, Господарський суд Херсонської області

повний текст рішення складено 16.06.2021

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» про стягнення збитків у розмірі 38 756, 84 грн. які завдані державі внаслідок скиду неочищених зворотних вод у Каховське водосховище.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовує порушенням положень ст.ст. 44, 48, 70, 110, 111 Водного, ст.1166 Цивільного кодексів України, ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шляхом скидів стічних вод у Каховське водосховище у 2019 році. В якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про встановлення проведеною позивачем у 2019 році планової перевірки відповідача надходження неочищених стічних вод до Каховського водосховища, у зв`язку з чим на відповідачі, в силу закону, лежить обов`язок по відшкодуванню збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021 у справі № 923/1258/20 позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області збитки, завдані порушенням водного законодавства в сумі 38 756,84 грн. зарахувавши кошти на розрахунковий рахунок (UА 0021040 в УК у Берислав р-ні/м. Берислав/24062100, ККД 24062100, код отримувача 37858658).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність обставин порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, внаслідок чого державі заподіяно збитки в сумі 38 756,84 грн., а тому, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Комунальне виробниче управління «Бериславський водоканал» звернулось до Південно - західного апеляційного господарського суду, в якій просить переглянути рішення Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021 та прийняти нове рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Відповідач вважає, що з 2002 року i по теперiшнiй час вiдбувається забруднення, яке можливо припинити лише шляхом реконструкцiї очисних споруд м. Берислав, на яких сталася аварія ще у 2002 році, та які були передані на баланс Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал», м. Берислав Херсонської області за рішенням Бериславської міської ради від 08.06.2004 року №224. Отже, на думку скаржника, його вина у заподіянні шкоди державі, а саме забрудненні водосховища відсутня, оскільки воно продовжується внаслідок бездіяльності «Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації об`єктів соціально культурного і комунального призначення Херсонської обласної ради», яка є відповідальним виконавцем замовлення робіт по реконструкції очисних споруд м. Берислав.

До того ж, скаржник звернув увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на ту обставину, що законодавством України не передбачено отримання дозволу на спецiальне водокористування на скидання забруднюючих речовин у воднi об`єкти, включаючи скидання забруднюючих речовин зi зворотними водами за вiдсутностi технічних (очисних) споруд або непрацюючих на час реконструкцiї, відтак суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку в оскаржуваному рішенні про обов`язкову наявність такого дозволу.

Комунальне виробниче управління «Бериславський водоканал», м.Берислав Херсонської області в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції було необ`єктивно досліджено розмір відшкодування збитків при ухваленні оскаржуваного рішення.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Бєляновський В.В., Богатиря К.В. що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 923/1258/20 за апеляційною скаргою Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021.

Визначено розгляд апеляційної скарги Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021 у справі № 923/1258/20 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлено Державній екологічної інспекції у Херсонській області та Бериславській місцевій прокуратури Херсонської області строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу.

26.07.2021 та 27.07.2021 до суду апеляційної інстанції від Херсонської обласної прокуратури та Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) надійшли відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області без змін.

Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Бериславською місцевою прокуратурою за результатами вивчення матеріалів, які надійшли з Державної екологічної інспекції у Херсонській області, встановлено порушення інтересів держави та наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Встановлено, що з 07.10.2019 по 10.10.2019 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Херсонській області у присутності начальника Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» Шевчишина Ю.Б. та головного інженера цього управління Юлдашева С.Є., була проведена планова перевірка дотримання Комунальним виробничим управлінням «Бериславський водоканал» (надалі - відповідач) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державною екологічною інспекцією за результатами державного контролю встановлено, що КВУ «Бериславський водоканал» здійснювало скид неочищених зворотних вод у Каховське водосховище, результати вищезазначеної перевірки оформлено актом № 01-50/498/19.

Відповідачем підписано без будь-яких зауважень та заперечень акт перевірки 01-50/498/19.

Згідно з результатами відділу інструментально - лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Херсонській області (Протокол вимірювання показників складу та властивостей проб від 15.10.2019 №103 відповідно до акту відбору проб від 07.10.2019 №103) та наданих КВУ «Бериславським водоканалом» від 28.01.2020 №15 лабораторних досліджень виробничого контролю аварійних витоків стічних вод до Каховського водосховища в 2019 році.

Так, згідно довідки відповідача від 28.01.2020 № 15 кількість аварійних витоків стічних вод до Каховського водосховища становить 9268,24 м3, за 2019 рік.

За 2019 рік, згідно з наданим Державною екологічною інспекцією у Херсонській області розрахунком розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, що виконаний у відповідності до пункту 7.3. Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783 (із змінами згідно з наказами Міністерства екології га природних ресурсів України від 30.06.201 1 № 220, від 15.06.2012 № 320, від 13.10.2015 № 367), розраховано, що в результаті здійснення скиду неочищених стічних вод відповідачем заподіяно державі шкоду у розмірі 38756,84 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки, начальником Державної екологічної інспекції у Херсонській області Кузьменко О. до КВУ «Бериславський водоканал» від 22.06.2020 №1155/12-07/01-45 направлено претензію №61 про відшкодування збитків заподіяних державі порушенням водного кодексу України державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонській області 09.08.2019 та запропоновано відповідачу у добровільному порядку відшкодувати заподіяні Державі збитки на суму 38756,84 грн.

Станом на день пред`явлення позовної заяви, збитки завдані навколишньому природному середовищу, відповідачем не відшкодовано.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником у апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 2 Водного кодексу України передбачено, що водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства. Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу та об`єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об`єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища визначено у ст. 20-2 Закону № 1264-ХІІ.

За змістом ч. 1 ст. 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

У ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

У п. 1, 4, 6 Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011, передбачено, що Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель, законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, законодавства про охорону атмосферного повітря.

Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов`язкові для виконання приписи, розпорядження.

Відповідно до п.3 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території. Згідно з п.9 ст.44 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється лише за наявності дозволу. Згідно з ч.1 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це, зокрема, скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи скидання забруднюючих речовин зі зворотними водами із застосуванням каналів. Згідно з ч.1 ст.70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно з ч.1-ч.3 ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою відповідальність, зокрема, цивільно-правову, згідно з законодавством, при цьому, водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій, а відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у 1) забрудненні та засміченні вод; 2) введенні в експлуатацію підприємств, комунальних та інших об`єктів без очисних споруд чи пристроїв належної потужності; 3) недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно з ч.1 ст.111 Водного кодексу України збитки, завдані внаслідок порушень водного законодавства, повинні бути відшкодовані особами, що їх завдали, в розмірах та порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 20.07.2009 №389, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783, затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини.

Матеріали справи свідчать, перевіркою встановлено, що КВУ «Бериславський водоканал» здійснювало скид неочищених зворотних вод у Каховське водосховище. За результатами оформлено акт перевірки № 01-50/498/19, який відповідачем підписано без будь-яких зауважень та заперечень.

Державною екологічною інспекцією у Херсонській області розраховано розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, що виконаний у відповідності до пункту 7.3. Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783 (із змінами згідно з наказами Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011 № 220, від 15.06.2012 № 320, від 13.10.2015 №367).

Суму завданих збитків державі в результаті здійснення скиду неочищених стічних вод визначено у розмірі 38756,84 грн.

Розрахунок проведено на підставі протоколу вимірювання показників складу та властивостей вод від 15.10.2019 № 103 відповідно до акту відбору проб від 07.10.2019 № 103 Державної екологічної інспекції у Херсонській області, а також наданих КВУ Бериславським водоканалом лабораторних досліджень виробничого контролю аварійних витоків стічних вод до Каховського водосховища в 2019 році від 28.01.2020 № 15. Так, згідно з довідкою відповідача кількість аварійних витоків стічних вод до Каховського водосховища становить 9268,24 м3 за 2019 рік.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу України)

Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Суд апеляційної інстанції враховує, що з боку відповідача не надано жодного доказу на підтвердження обставини його непричетності до здійснювало скид неочищених зворотних вод у Каховське водосховище.

У зв`язку з чим, місцевим господарським судом вірно встановлено, що наявність шкоди доведена поданими прокурором доказами, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача завданої шкоди в розмірі у сумі 38 756,84 грн. - є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується посилань скаржника в апеляційній скарзі на відсутність з його боку вини у забрудненні Каховського водосховища, колегія суддів зазначає наступне.

Зокрема, відповідач не навів належного обґрунтування факту порушення вимог природоохоронного законодавства у твердженнях, викладених в апеляційній скарзі, при цьому посилання скаржника на ту обставину, що з 2002 року і по теперішній час відбувається забруднення фактично з бездіяльності Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації об`єктів соціально-культурного і комунального призначення Херсонської обласної ради, не приймається колегією суддів як належне, та таке, що може бути прийняте до уваги з огляду на те, що відсутність очисних споруд не звільняє відповідача від дотримання зазначених вимог закону, якими він нехтував, а їх порушення є підставою для його притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 111 Водного кодексу України, якою зобов`язано відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Крім того, суд апеляційної інстанції приймає правомірний висновок суду першої інстанції щодо обов`язкової наявності відповідного дозволу на спеціальне водокористування, якого відповідач на час здійснення перевірки не мав, як і не розробив нормативи гранично-допустимого скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти. Аналогічної правової позиції дотримано у постанові Вищого господарського суду України від 9 жовтня 2017 року у справі № 923/1389/16, яка розглядалася фактично з аналогічних підстав, що і справа яка переглядається.

Крім того, в господарській діяльності відповідача в минулому, також, мали місце порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, що аналогічні порушенням, які зафіксовано складеним позивачем актом перевірки відповідача № 01-50/498/19.

А саме, порушення вимог ст.ст.44, 70 Водного кодексу України в частині здійснення скидів стічних вод у водні об`єкти за відсутності встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, що зокрема, підтверджується рішеннями Господарського суду Херсонської області від 15.11.2011 у справі № 5024/1896/2011, 27.03.2020 у справі № 923/18/20 та від 19.03.2021 у справі № 923/1148/20.

Стосовно непогодження відповідача з розрахунком суми збитків, слід зазначити наступне.

у відповідності до ч.3 ст.13 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" до рибогосподарських об`єктів загальнодержавного значення належать, зокрема, водосховища, що розташовані і використовуються на території більш як однієї області. Зокрема, Каховське водосховище розташоване і використовується на території більш як однієї області України. У зв`язку з цим, за оцінкою суду, у розрахунку заявлених до стягнення збитків по рибогосподарському об`єкту загальнодержавного значення позивачем цілком обґрунтовано застосований коефіцієнт в розмірі 2,5 категорії Каховського водосховища як водного об`єкту рибогосподарського призначення.

Закон України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» набрав чинності з 04.08.2011 року, а до матеріалів судової справи №5024/1896/2011 Державна екологічна інспекція у Херсонській області подала розрахунок 14476,75грн збитків від 07.06.2011 (дата розрахунку вказана за його текстом). Відповідно, зазначений розрахунок 14476,75грн збитків, що був предметом дослідження судом у справі № 5024/1896/2011 виконано до набрання чинності Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та за порушення, що мало місце до набрання чинності цим Законом, у зв`язку з чим при виконанні цього розрахунку не взято до уваги положення ч.3 ст.13 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

До того ж, Інституту рибного господарства Національної Академії Аграрних Наук України не надано повноважень щодо роз`яснення нормативних актів Кабінету Міністрів України та/або Міністерства екології та природних ресурсів України (Міністерства охорони навколишнього природного середовища України), якими врегульовано правовідносини у сфері спеціального водокористування, зокрема з питань нормування якості води водного об`єкта та/або розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Докази іншого у справі відсутні.

При цьому, вказана за текстом листа № 98-03/19 від 18.03.2019 зазначеного Інституту позиція цієї установи не враховує положення ч.3 ст.13 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» про віднесення водосховищ, що розташовані і використовуються на території більш як однієї області, до рибогосподарських об`єктів загальнодержавного значення. Акваторія Каховського водосховища в межах м. Берислав не є ізольованою складовою від усієї іншої акваторії Каховського водосховища.

Крім того, у відповідності до пункту 15 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465, із подальшими змінами, положеннями пункту 7 яких обґрунтована позиція зазначеного Інституту за листом цієї установи № 98-03/19 від 18.03.2019, положення цих Правил підлягають застосуванню, виключно, за умови скидання зворотних вод у водні об`єкти за наявності одержаного у встановленому законом порядку дозволу на спеціальне водокористування. Проте, як встановлено проведеною позивачем перевіркою, у відповідача відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, в частині скиду зворотних вод у Каховське водосховище.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021 у справі №923/1258/20 має бути залишене без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 03.06.2021 у справі № 923/1258/20 залишити без змін..

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне виробниче управління «Бериславський водоканал».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир