ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2491/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви (вх. №2578/21 від 16.08.2021р.)

за позовом: Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (вул. Шабська, № 81, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700, )

до відповідача: Приватного підприємства «Стивідорна компанія Сенат» (вул. Приморська, № 1, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67772, )

про стягнення заборгованості у розмірі 2 041 775,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Стивідорна компанія Сенат» про стягнення суми заборгованості в 2 041 775,20 грн., з яких: 1 602 564,56 грн. становить заборгованість зі сплати орендної плати, 160 256,46 грн. штраф у розмірі 10% від суми боргу, 278 954,18 грн. пеня за прострочення сплати основного зобов`язання.

Одночасно з позовною заявою Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» надало клопотання (вх. №21801/21 від 16.08.2021р.) про відстрочення сплати судового збору, в якому просить суд відстрочити або розстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення у справі, враховуючи фінансовий стан ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на даний час, тому позивач не має можливості сплатити судовий збір в розмірі 30626,63 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Згідно частини другої статті 4 вказаного Закону (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з розміру заявлених у позовній заяві вимог, при подачі позову Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» мало сплатити судовий збір у розмірі 30626,63 грн. Проте, як вбачається із позовної заяви, Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» просить суд відстрочити або розстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, положення ст.8 Закону України «Про судовий збір» дозволяють надати відстрочку або розстрочку сплати судового збору лише певним категоріям фізичних осіб, а також у випадку подання позову в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд зауважує, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Щодо пункту 3 частини першої статті 8, то, на думку суду, законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо суд зазначає, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Між тим, даний позов подано Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» юридичною особою, позов спрямований на захист своїх прав та законних інтересів, а отже, даний випадок під дію статті 8 Закону України «Про судовий збір» не підпадає.

Враховуючи, що позивач, згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, підстави задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору - відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання позовної заяви певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов`язувати позивача усувати виявлені недоліки.

У ст. 129 Конституції України та ст. 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин суд, враховуючи вищенаведене, дійшов висновку щодо відсутності обставин, які б свідчили про наявність умов, предметних та суб`єктних критеріїв, за яких суд може розглянути питання про звільнення від сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, а тому відмовляє Державному підприємству «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» у задоволенні клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, щодо позовної заяви не подано належних доказів сплати судового збору, що є недоліком позовної заяви.

Крім того, у відповідності до п 1 ч. 1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 1 ст. 172 ГПК України встановлено обов`язок позивача, особи, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно до частини 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Натомість, додані до позовної заяви документи не містять належних доказів (фіскального чеку та опису вкладення) відправки позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Надані позивачем у підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками роздруківки з електронної поштової скриньки не можуть бути визнані судом належними, крім того, за відсутності опису вкладення, з них не вбачається, що саме було направлено відповідачу. Суд вказує, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо належності відповідачу електронної пошти, вказаної позивачем у листі, а з договору оренди від 30.10.2015р. не вбачається погодження можливості електронного листування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

При цьому, поняття обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, означає те, що його зміст дозволяє суду зробити висновок про підстави стягнення заявленої суми та її розмір.

Як встановлено судом, позовні вимоги Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» направлені на стягнення, зокрема, заборгованості зі сплати орендної плати у сумі 1 602 564,56 грн.

Водночас, наявний в матеріалах справи розрахунок суми заборгованості з орендної плати не відповідає критерію обґрунтованості, оскільки не дозволяє суду зробити висновки щодо підстав нарахування визначених в розрахунку сум.

Так із наданого позивачем розрахунку вбачається, що першим місяцем, за який нараховано орендну плату, є квітень 2019, при цьому розмір орендної плати позивачем визначено на рівні 23 667,43 грн.

В той же час, як вказує позивач у позовній заяві, ставка орендної плати за базовий місяць становить 27 503,60 грн (30%, що підлягають сплаті балансоутримувачу).

Водночас наданий позивачем розрахунок не містить обґрунтувань орендної ставки у визначеному позивачем розмірі, з урахуванням погодженої сторонами ставки орендної плати за базовий місяць.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 162, 164, 172 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задволенні клопотання Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (вх. № 21801/21 від 16.08.2021р.) про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (вх. № 2578/21 від 16.08.2021р.) залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу шляхом подання заяви про усунення недоліків, усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в десятиденний термін з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4.Зобов`язати позивача, у разі подання заяви про усунення недоліків позову, надати суду докази надсилання відповідачу заяви про усунення недоліків позовної заяви від 16.08.2021р. за вх.№ 2578/21.

5. Роз`яснити позивачу, що за змістом ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набрала законної сили 25.08.2021 року та окремо від рішення суду не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Цісельський