ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" серпня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/121/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянув матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопривід Інвест Груп" про уточнення позовних вимог від 13 серпня 2021 року

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопривід Інвест Груп"

до відповідача: Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АБМК"

про: спростування недостовірної інформації.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача: Костюченко С.А.

від відповідача: Сафонов Р.В.

від третьої особи: не з`явився

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопривід Інвест Груп" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" (за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМК") про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1 грн. та про спростування недостовірної інформації.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 08 червня 2021 року касаційну скаргу Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" задоволено. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2021 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року в оскарженій частині у справі № 918/121/20 скасовано. Справу № 918/121/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року прийнято до провадження, підготовче засідання призначено на 20 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження, в судовому засіданні оголошено перерву до 25 серпня 2021 року.

13 серпня 2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог без зміни підстав та предмету позову, виклавши пункт 1 позовних вимог в новій редакції.

Розглянувши подану заяву, здійснивши її оцінку на відповідність положенням процесуального закону, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як визначено у статті 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При цьому суд вважає, що у вирішенні питання щодо оцінки поданої заяви, господарський суд має виходити з ретельного дослідження змісту поданої заяви та співвідношення такого змісту з раніше заявленими позовними вимогами.

У своїй постанові у справі №911/2139/19 від 11 листопада 2020 року Верховний Суд зазначив, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому, в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Таким чином, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, суд вважає за необхідне дослідити пред`явлення та зміну вимог позивача у даному спорі.

Позовна вимога №1 позивача на час пред`явлення позову до суду була сформульована наступним чином:

"Зобов`язати директора Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" Сафонова Р.В. спростувати недостовірну інформацію, висловлену 08.01.2020 на засіданні тимчасової контрольної комісії Рівненської міської ради, шляхом подання до тимчасової контрольної комісії, утвореної відповідно до рішення Рівненської міської ради № 6980 від 24.12.2019, письмової заяви з визнанням недостовірною наступну інформацію:

- про те, що у Звіті про оцінку впливу на довкілля "Реконструкція промислового комплексу будівель і споруд під підприємство деревообробної промисловості за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4 а", розрахунки прогнозованого забруднення навколишнього середовища від будівництва були проведені некоректно;

- про те, що на сьогоднішній день через будівництво заводу деревообробної промисловості за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4 а, вже існує перевищення гранично допустимих норм концентрації шкідливих речовин в повітрі по ряду речовин - вище порогу в 0,5;

- про те, що прогнозоване забруднення від будівництва заводу деревообробної промисловості за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4 а, в майбутньому дасть перевищення значно більше ніж 0,6 - 0,7 гранично допустимих норм концентрації шкідливих речовин в повітрі."

Натомість, під час нового розгляду позивач подав суду заяву у якій позовну вимогу №1 сформульовано так:

"Зобов`язати директора Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" Сафонова Романа Валерійовича спростувати недостовірну інформацію висловлену 08.01.20 року на засіданні тимчасової контрольної комісії Рівненської міської ради, шляхом подання до тимчасової контрольної комісії, утвореної відповідно до рішення Рівненської міської ради №6980 від 24.12.19 року, письмової заяви з визнанням недостовірною інформацію, а саме:

- В першу чергу хочу звернути увагу, неправильно, по-перше вони проведені, ці розрахунки, і насамперед, фонові концентрації, які доплюсовувались до цих розрахунків, орієнтовані на місто Рівне.

- За тими даними які у нас є концентрація, зараз по факту, коли нічого не працює, вище половини норми, вище норми ГДК, гранично допустимих концентрацій по ряду речовин, якщо вище половини норми, а ви даєте по ряду інгредієнтів 0,6 там, 0,5, то я вже можу сміливо стверджувати, що якщо доплюсувати те, що є, до того, що викидається - буде перевищення."

Положення статті 46 ГПК України, містять застереження щодо неможливості зміни предмета або підстав позову під час нового розгляду справи: у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 4 ст. 46 ГПК України).

Також у даній процесуальній нормі наведено виключення щодо такого застереження: зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

З наведеного суд робить висновок, що позивач вправі змінити предмет або підстави позову лише за умов зміни фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання при первісному розгляді справи. За таких умов тягар доведення наявності зміни фактичних обставин несе саме позивач.

Водночас у поданій заяві позивач не навів обґрунтувань щодо зміни фактичних обставин.

Натомість цю заяву позивач найменував "Заява про уточнення позовних вимог", а у прохальній частині заяви зазначив: "прошу суд зменшити розмір позовних вимог без зміни підстав та предмету позову, виклавши пункт 1 [позовних вимог] у наступній редакції:..".

Водночас позивач у поданій заяві повністю змінив редакцію зазначеного пункту 1 позовних вимог, наведених у прохальній частині поданого на розгляд суду позову. А саме: позивач зазначив зовсім іншу редакцію тверджень (висловлювань, інформації), які він вимагає спростувати як недостовірні, ніж ті, що були вказані у вимогах позивача під час попереднього розгляду справи.

А тому суд вважає за необхідне зауважити таке. За правилами статті 182 ГПК України, суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. На думку суду дана процесуальна норма слугує інструментом для усунення та виправлення помилок, неточностей, описок та інших упущень, що сталися під час оформлення позову, які однак не впливають на суть вимоги, що пред`являється до відповідача. Також суд зауважує, що уточнення позовних вимог може мати місце у разі необхідності та за таких умов заслуховується судом. Однак суд у даному випадку не констатує потреби в уточненні позовних вимог.

Як було зазначено вище, процесуальні правила господарського судочинства не визначають право позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тим більше такі "доповнення" та "уточнення" не допустимі під час нового розгляду справи. Адже отримавши правову позицію Верховного Суду під час касаційного перегляду, та "доповнивши" або "уточнивши" свої позовні вимоги на основі висновків касаційного суду, позивач порушує баланс процесуальної рівності сторін у цій справі та ставить під сумнів принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства. Саме тому законодавець унормував застереження щодо неможливості зміни предмета або підстав позову під час нового розгляду справи.

Суд нагадує, що положеннями частини 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (частина 3 статті 2 ГПК України).

Позивач подав до суду заяву про "уточнення позовних вимог" та по суті змінює свої вимоги. Про таке свідчить зміна позивачем редакції позовних вимог та відображення зовсім іншої редакції тверджень (висловлювань, інформації), які він вимагає спростувати як недостовірні, ніж ті, що були наведені у позові раніше.

На думку суду, таким чином позивач намагається змінити предмет позову.

Також суд звертає увагу позивача на наступне. Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо). Під зміною розміру позовних вимог не можна розуміти заявлення ще однієї чи кількох вимог додатково до викладених у позовній заяві - така дія кваліфікується як зміна предмета позову.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Аналогічних правових висновків дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 28 квітня 2021 року справа №908/522/20, від 11 листопада 2020 року справа №922/53/19.

Неправомірно під виглядом зміни розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19, від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19.

Отже, здійснивши оцінку поданої позивачем заяви про "уточнення позовних вимог", суд робить висновок, що така заява за своєю суттю є заявою про зміну предмету позову.

У разі подання позивачем заяви з порушенням положень статей 46, 173 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд повинен відповідно до положень пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернути таку заяву та додані до неї документи, розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2020 року справа № 920/1059/17).

Керуючись статтями 46, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопривід Інвест Груп" про уточнення позовних вимог від 13 серпня 2021 року повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/

Суддя Качур А.М.