РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2021Справа № 910/6535/21

За позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України"

до Приватного акціонерного товариства "Лекхім"

про стягнення 1 411 200,00 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Рудь Г.І., Колос Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Медичні закупівлі України" (далі - позивач, ДП "Медзакупівлі України") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Лекхім" (далі - відповідач, АТ "Лекхім") про стягнення 1 411 200,00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю №09/390-12/2020 від 30.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 залишено позовну заяву Державного підприємства "Медичні закупівлі України" без руху; встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

06.05.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 та докази її надіслання разом з додатками відповідачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 прийнято позовну заяву ДП "Медзакупівлі України" до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6535/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 31.05.2021 о 11:00 год.

24.05.2021 ДП "Медзакупівлі України" через відділ діловодства суду подано посилання на висновок стосовно застосування відповідної норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду.

24.05.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

26.05.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

28.05.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог повністю, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У підготовче засідання, призначене на 31.05.2021, з`явились представник позивача та представники відповідача.

У підготовчому засіданні 31.05.2021, суд оголосив перерву до 05.07.2021.

07.06.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

11.06.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач заперечує проти пояснень, міркувань та аргументів позивача у відповіді на відзив.

У підготовче засідання, призначене на 05.07.2021, з`явились представник позивача та представники відповідача.

У підготовчому засіданні 05.07.2021, суд оголосив перерву до 19.07.2021.

15.07.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовче засідання, призначене на 19.07.2021, з`явились представник позивача та представники відповідача.

У підготовчому засіданні 19.07.2021 суд долучив до матеріалів справи клопотання відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 19.07.2021 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.08.2021 о 11:00 год.

11.08.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відпусткою представника позивача.

У судове засідання, призначене на 17.08.2021, з`явились представники відповідача.

Представник позивача у судове засідання 17.08.2021 не з`явився, разом з цим подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, подане представником позивача 11.08.2021 через відділ діловодства суду, суд дійшов висновку про відхилення даного клопотання, враховуючи що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 встановлено, що явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою.

У судовому засіданні судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні судом було заслухано вступне слово відповідача.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували.

У судовому засіданні 17.08.2021 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

У судових дебатах представник відповідача виступив з промовою (заключним словом).

Представник відповідача до закінчення судових дебатів зробив заяву про намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 17.08.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

30.12.2020 між ДП "Медзакупівлі України" (замовник, позивач) та АТ "ЛЕКХІМ" (постачальник відповідач) укладено Договір про закупівлю №09/390-12/2020 від 30.12.2020 (далі - Договір) (а.с. 13-22 т. 1), відповідно до п. 1.1 якого відповідач взяв на себе зобов`язання поставити позивачу фармацевтичну продукцію ДК 021:2015, код 33600000-6 - лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) - вакцину проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, визначену у п. 1.2 Договору, а позивач зобов`язувався прийняти таку вакцину (продукцію) та оплатити її в порядку та на умовах, визначених Договором.

Предметом Договору, згідно з пунктом 1.2, є продукція, асортимент, ціна та кількість якої вказується у Специфікації (Додаток №3), що є невід`ємною частиною Договору (далі - продукція).

У Специфікації (Додаток №3) визначено:

- найменування продукції - "CoronaVac" (SARS-CoV-2 Vaccine (Vero cell), Inactivated) (суспензія для ін`єкцій з імунізуючою дозою вакцини, що містить 600 одиниць нового антигену коронавіруса у флаконі по 0,5 мл, або по 0,5 мл у попередньо заповненому шприці з прикріпленою голкою),

- виробник продукції - Сіновак Лайф Саенсес ЛТД (Sinovac Life Sciences Co., LTD), Китайська Народна Республіка,

- одиниці виміру - флакон/шприц,

- кількість - 1 913 316,

- ціна за одиницю - 504,00 грн без ПДВ,

- загальна сума за Договором - 964 311 264,00 грн без ПДВ.

Поставка вакцини за Договором здійснюється відповідно до правил Інкотермс-2020 на умовах DPP - склад позивача (п. 2.1, 2.2 Договору).

Згідно з п. 2.3 Договору адреса пункту призначення (складу позивача) визначається позивачем в момент підтвердження ним отриманого від відповідача повідомлення про поставку, складеного відповідачем за формою згідно Додатку №2 до Договору.

Перехід права власності на продукцію переходить від відповідача до позивача після прийняття продукції в пункті призначення та підписання видаткової накладної та/або акту приймання продукції відповідно до розділу 6 Договору (п. 2.4 Договору).

Ціну Договору та порядок оплати сторони погодили у розділі 3 Договору.

Так, загальна сума продукції складає 964 311 264,00 грн без ПДВ, ціна за одиницю продукції вказується у Специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (п. 3.1 Договору); загальна ціна продукції за Договором може переглядатись сторонами шляхом укладення Додаткової угоди до Договору у випадках та у порядку, передбаченими законодавством та Договором (пп. 3.1.1 п. 3.1 Договору); у ціну продукції включені всі витрати відповідача (п. 3.2 Договору); позивачем проводиться попередня оплата в розмірі 100% від ціни продукції, зазначеної у виставленому відповідачем рахунку-фактурі, протягом 3 банківських днів з моменту надання відповідачем банківської гарантії повернення авансового платежу (п. 3.4 Договору).

Умови поставки продукції сторони погодили у розділі 4 Договору, а саме.

Відповідач зобов`язаний здійснити поставки продукції за Договором відповідно до графіку поставок продукції, передбаченого Договором (п. 4.1 Договору).

Протягом 2 календарних днів з моменту набрання чинності Договором відповідач надає позивачу підписаний з боку відповідача графік поставок продукції (Додаток №3), а позивач, у разі відсутності зауважень, підтверджує наданий графік поставок продукції, який після його підписання сторонами є невід`ємною частиною Договору (пп. 4.1.1 п. 4.1 Договору).

Поставка продукції здійснюється окремими партіями відповідно до наданого відповідачем та підтвердженого позивачем повідомлення про поставку (Додаток №2). У повідомленні про поставку обов`язково повинно бути вказано: найменування замовника та постачальника; реквізити договору (номер та дата); найменування, кількість, ціну за одиницю продукції та загальну вартість партії продукції; найменування виробника продукції; дату поставки; орієнтовну кількість палет (п. 4.2 Договору).

Повідомлення про поставку подається відповідачем позивачу засобами електронної пошти не менш ніж за 5 робочих днів до дати поставки, але в межах строку, визначеного графіком поставок продукції (Додаток № 3). Строк між подачею повідомлення про поставку та датою поставки може бути змінено за згодою сторін (п. 4.3 Договору).

Протягом 1 робочого дня після отримання повідомлення про поставку позивач підтверджує відповідачу свою готовність прийняти поставку або надає свої зауваження. Таке підтвердження із зазначенням адреси пункту призначення (складу позивача) або зауваження направляються відповідачу засобами електронної пошти, у порядку, визначеному Договором. Без отримання від позивача підтвердження про готовність прийняти поставку відповідач не має права відправляти продукцію (п. 4.4 Договору).

Відповідно до 5.1 Договору встановлено, що відповідач не менше ніж за 3 робочих дні до дати запланованої відповідачем відправки продукції в пункт призначення, зобов`язаний надати засобами електронної пошти скановані копії документів: рахунок-фактура, який містить опис продукції (номенклатуру); сертифікат якості (сертифікат аналізу) серії продукції (українською або англійською мовами), що видається виробником на продукцію, яка постачається, складений відповідно до вимог, встановлених в Україні; пакувальний лист, що описує вміст кожної коробки (за наявності) та документ, що підтверджує можливість забезпечення "холодового ланцюга" при транспортуванні та зберіганні продукції; сертифікат походження від виробника, який охоплює вся одиниці продукції, що постачається (за наявності); реєстраційне посвідчення (свідоцтво про реєстрацію), яке видається Міністерством охорони здоров`я України; відомості про прекваліфікацію ВООЗ та/або реєстраційне посвідчення (свідоцтво про реєстрацію), яке видається компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Великої Британії, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, Китаю, Ізраїлю, Індії, Мексики, Бразилії або за централізованою процедурою компетентним органом Європейського Союзу; макет упаковки.

Згідно з п. 5.2 Договору, протягом 2 робочих днів після отриманих документів, зазначених у п. 5.1 Договору, позивач перевіряє копії наданих відповідачем документів та підтверджує відповідачу свою готовність прийняти поставку або надає свої зауваження. Таке підтвердження або зауваження направляються відповідачу засобами електронної пошти у порядку, визначеному Договором. У разі надання позивачем зауважень до наданих відповідачем документів або відомостей, що вказані в них, відповідач не має права відправляти продукцію. Зауваження до документів відповідача підлягають усуненню і повторному погодженню позивачем.

Порядок поставки та приймання-передачі продукції сторони визначили у розділі 6 Договору, зокрема, узгодили, що після здійснення перевірки продукції, у разі відсутності зауважень позивача до продукції, позивач підписує видаткову накладну, що підтверджує перехід права власності на продукцію від позивача до відповідача, та повертає належні екземпляри відповідачу (пп. 6.4.1 п. 6.4 Договору).

Пунктом 7.1 Договору визначено, що вакцина повинна відповідати нормам і стандартам, законодавчо встановленим на території України, а також вимогам тендерної документації, Договору та, зокрема, але не виключно, наступним критеріям: діючим офіційним стандартам, встановленим законодавством України та відповідними державними органами (у тому числі Міністерством охорони здоров`я України). Зокрема, але не виключно, це означає відповідність умов виробництва продукції діючим вимогам належної виробничої практики (GMP); бути належним чином зареєстрованою в Україні та мати реєстраційні посвідчення (свідоцтва про реєстрацію), сертифікати якості та інші документи, що вимагаються чинним законодавством України у сфері ввезення та обігу продукції на території України, для кожного виду продукції, що постачається; мати відомості про прекваліфікацію ВООЗ та/або бути належним чином зареєстрованою компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Великої Британії, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, Китаю, Ізраїлю, Індії, Мексики, Бразилії або за централізованою процедурою компетентним органом Європейського Союзу для кожного виду продукції, що постачається.

Відповідно до п. 8.1 Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, що виникають з Договору, сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 8.7 Договору узгоджено, що в разі порушення строку поставки, не передачі (несвоєчасної передачі, повернення з підстав, визначених Договором) продукції, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) вакцини за кожен день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язання, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки вакцини понад 30 календарних днів відповідач додатково сплачує штраф в розмірі 7 відсотків від ціни вакцини, строк поставки якої порушено.

Згідно з пунктом 8.8 Договору, в разі застосування пені та/або штрафу відповідач зобов`язаний сплатити суму пені та/або штрафу на підставі окремо виставленого в кожному випадку рахунку, оплата якого проводиться відповідачем протягом 30 банківських днів з дня виставлення рахунку. Сплата пені та/або штрафу не звільняє відповідача від виконання умов Договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання сторонами з моменту надання згоди уповноваженим органом управління на вчинення даного значного господарського зобов`язання та діє до 31.12.2020 року, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, у тому числі в частині штрафних санкцій та поставки продукції - до повного виконання.

Обставини непереборної сили сторони визначили у розділі 11 Договору, зокрема узгодили, що при настанні обставин непереборної сили, що призводять до неможливості повного або часткового виконання сторонами зобов`язань за цим Договором, зокрема, але не виключно, стихійного лиха, військових дій, антитерористичної операції, строк виконання зобов`язань відкладається на час, протягом якого діятимуть такі обставин (п. 11.1 Договору); виникнення, дія та/або припинення обставин непереборної сили підтверджується документом, виданим торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (особою) країни (місцевості), де виникли, діяли та/або припинили свою дію обставини непереборної сили (п. 11.3 Договору).

Порядок здійснення повідомлення сторін визначено у розділі 14 Договору, згідно п. 14.1 якого обмін повідомленнями у межах виконання умов Договору здійснюється сторонами у письмовій формі власноруч або шляхом передачі поштовим зв`язком (рекомендованим листом та повідомленням) на адреси, вказані у п. 14.2 Договору, та/або надсилання електронного повідомлення засобами електронної пошти, вказані у п. 14.3 Договору.

Пунктом 14.2 Договору визначено адреси сторін для обміну письмовими повідомленнями: позивач - 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22; відповідач - 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 23. Пунктом 14.3 Договору для обміну електронними повідомленнями засобами електронної пошти визначені наступні електронні адреси: позивача - ; відповідача - , .

До Договору сторонами укладено наступні додатки: Додаток №1 - Специфікація від 30.12.2020; Додаток №2 - Форма, за якою має складатися повідомлення про поставку; Додаток №3 - Графік поставок продукції від 30.12.2020; Додаток №4 - Перелік підстав для проведення лабораторного аналізу серії лікарських засобів (а.с. 23-26 т. 1).

У п. 2 Додатку №3 до Договору (Графік продукції від 30.12.2020) передбачено постачання відповідачем продукції "CoronaVac" (SARS-CoV-2 Vaccine (Vero cell), Inactivated) (суспензія для ін`єкцій з імунізуючою дозою вакцини, що містить 600 одиниць нового антигену коронавіруса у флаконі по 0,5 мл, або по 0,5 мл у попередньо заповненому шприці з прикріпленою голкою) виробництва Сіновак Лайф Саенсес ЛТД (Sinovac Life Sciences Co., LTD), Китайська Народна Республіка, одиниця виміру - флакон/шприц, кількістю 1 913 316 одиниць (пункт 2). Пунктом 3 Додатку №3 до Договору визначено, що поставка відбувається на умовах DPP-склад позивача за адресою, що визначена у пункті 2.3 Договору, та/або визначена позивачем у п. 6.1 Повідомлення про поставку (Додаток № 2) до Договору, партіями: партія №1 - 700 000 флаконів/шприців протягом 30 календарних днів з дати реєстрації продукції одним із компетентних органів, зокрема, Китаю, але не пізніше ніж до 31 березня 2021 року; партія №2 - 1 213 316 флаконів/шприців протягом 90 календарних днів з дати реєстрації продукції одним із компетентних органів, зокрема, Китаю, але не пізніше ніж 31 травня 2021 року.

30.12.2020 сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору, згідно п. 2.1 якої внесено зміни до п. 10.1 Договору щодо строку дії Договору, який встановлений до 31.12.2021 (а.с. 28 т. 1).

На підставі рахунку-фактури № від 30.12.2020 відповідача позивач платіжним дорученням №748 від 30.12.2020 року сплатив відповідачу передоплату по Договору в розмірі 964 311 264,00 грн (а.с. 32, 33 т. 1).

04.03.2021 відповідач надіслав позивачу Повідомлення про поставку №1 від 04.03.2021 (а.с. 62-63 т. 1), у пунктах 2, 3 якого вказав обсяг партії продукції, що поставляється - 200 000 флаконів/ шприців, ціну за одиницю - 504,00 грн без ПДВ, загальну вартість партії продукції - 100 800 000,00 грн, а у пункті 4 наведеного повідомлення вказав дату поставки продукції за місцем призначення - 15.03.2021.

05.03.2021 позивач направив відповідачу лист № 05/238-03/2021 від 05.03.2021 (а.с. 64-65 т. 1), в якому з огляду на невідповідність дати та кількості продукції до поставки умовам Додатку №3 до Договору (Графік поставок продукції), запропонував відповідачу привести у відповідність інформацію, визначену у Повідомленні про поставку №1 від 04.03.2021, а також зауважив, що станом на 05.03.2021 не отримав від відповідача скановані копії документів, визначені п. 5.1 Договору, звернув увагу відповідача, що у разі недотримання умов Договору, зокрема, в частині порушення строків поставки, не передачі (несвоєчасної передачі) продукції, позивачем будуть застосовані санкції, передбачені Договором.

06.04.2021 відповідач листом № 01/227 від 06.04.2021 (а.с 66 т. 1) надав позивачу копії документів, передбачених п. 5.1 Договору.

07.04.2021 позивач листом № 05/357-04/2021 від 07.04.2021 (а.с. 67-69 т. 1) підтвердив готовність прийняти партію продукції у кількості 200 000 флаконів та вказав адресу пункту призначення (складу поставки).

Поставки вакцини за Договором були здійснені відповідачем партіями відповідно до актів приймання продукції та видаткових накладних (а.с. 70 т. 1, 74-98 т. 2):

- 10.04.2021 - 200 000 флаконів по ціні 489,1 грн за одиницю, на загальну суму 97 820 000,00 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/1722 та видаткової накладної №ОП/1722 від 10.04.2021;

- 18.05.2021 - 14 720 флаконів по ціні 489,1 грн за одиницю, на загальну суму 7 199 552,00 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2283 та видаткової накладної №ОП/2283 від 18.05.2021;

- 18.05.2021- 328 440 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 160 472 499,60 грн та 156 840 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 76 630 455,60 грн, а всього на загальну суму 237 102 955,20 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2295 та видаткової накладної №ОП/2295 від 18.05.2021;

- 27.05.2021 - 14 160 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 6 918 434,40 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2442 та видаткової накладної №ОП/2442 від 27.05.2021;

- 27.05.2021 - 453 120 флаконів по ціні 487,88 грн за одиницю, на загальну суму 221 068 185,60 грн та 32 720 флаконів по ціні 487,88 грн за одиницю, на загальну суму 15 963433,60 грн , а всього на загальну суму 237 031 619,20 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2446 та видаткової накладної №ОП/2446 від 27.05.2021;

- 27.05.2021 - 18 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 8 794,62 грн та 18 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 8 794,62 грн, а всього на загальну суму 17 589,24 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2531 та видаткової накладної №ОП/2531 від 27.05.2021;

- 27.05.2021 - 13 280 флаконів по ціні 487,88 грн за одиницю, на загальну суму 6 479 046,40 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2532 та видаткової накладної №ОП/2532 від 27.05.2021;

- 15.06.2021 - 33 040 флаконів по ціні 483,21 грн за одиницю, на загальну суму 15 965 258,40 грн та 466 640 флаконів по ціні 483,21 грн за одиницю, на загальну суму 225 485 114,40 грн, а всього на загальну суму 241 450 372,80 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2814 та видаткової накладної №ОП/2814 від 15.06.2021;

- 15.06.2021 - 320 флаконів по ціні 487,88 грн за одиницю, на загальну суму 156 121,60 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2658 та видаткової накладної №ОП/2658 від 15.06.2021;

- 29.06.2021 - 160 флаконів по ціні 487,88 грн за одиницю, на загальну суму 78 060,80 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2980 та видаткової накладної №ОП/2980 від 29.06.2021;

- 29.06.2021- 199 840 флаконів по ціні 478,71 грн за одиницю, на загальну суму 95 665 406,40 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2982 та видаткової накладної №ОП/2982 від 29.06.2021.

07.07.2021 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору (а.с. 96-98 т. 2), якою сторони внесли зміни до Договору і встановили загальну вартість продукції в розмірі 929 919 158,04 грн без ПДВ з визначенням ціни за одиницю вакцини у Специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1. Додаткової угоди №2).

Пунктом 1.2 Додаткової угоди №2 до Договору сторони внесли зміни до Специфікації до Договору та визначили ціну продукції за одиницю у кожній партії: 200 000 штук по ціні 489,10 грн за одиницю, 14 720 штук по ціні 489,10 грн за одиницю, 328 440 штук по ціні 488,59 грн за одиницю, 156 840 штук по ціні 488,59 грн за одиницю, 14 160 штук по ціні 488,59 грн за одиницю, 453 120 штук по ціні 487,88 грн за одиницю, 32 720 штук по ціні 487,88 грн за одиницю, 13 280 штук по ціні 487,88 грн за одиницю, 18 штук по ціні 488,59 грн за одиницю, 18 штук по ціні 488,59 грн за одиницю, 33 040 штук по ціні 483,21 грн за одиницю, 466 640 штук по ціні 483,21 грн за одиницю, 320 штук по ціні 487,88 грн за одиницю, 160 штук по ціні 487,88 грн за одиницю, 199 840 штук по ціні 478,71 грн за одиницю, а всього загальною кількістю продукції 1 913 316 одиниць на загальну суму 929 919 158,04 грн.

На виконання п. 2 Додаткової угоди №2 до Договору платіжним дорученням №24200010 від 12.07.2021 року відповідач повернув позивачу 34 392 105,96 грн невикористаної суми попередньої оплати (а.с. 99 т. 2).

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача пені у сумі 1 411 200,00 грн за 4 (чотири) дні прострочення поставки партії №1 продукції. Позивач у наведеному ним у позовній заяві розрахунку розміру пені виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до Графіку поставок вакцини (Додаток №3 до Договору) партія №1 в кількості 700 000 флаконів/шприців повинна була бути поставлена відповідачем протягом 30 календарних днів з дати реєстрації продукції, зокрема, компетентним органом Китаю, але не пізніше ніж 31 березня 2021 року.

З Висновку Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» від 05.03.2021 (а.с. 34-36 т. 1) вбачається, що вакцина "CoronaVac" (SARS-CoV-2 Vaccine (Vero cell), Inactivated) (суспензія для ін`єкцій з імунізуючою дозою вакцини, що містить 600 одиниць нового антигену коронавіруса у флаконі по 0,5 мл, або по 0,5 мл у попередньо заповненому шприці з прикріпленою голкою) була зареєстрована компетентним органом Китаю 04.02.2021. Тому, на твердження позивача, відповідач зобов`язаний був поставити партію №1 продукції протягом 30 днів від дня реєстрації вакцини в Китаї - до 06.03.2021. Станом на 09.03.2021 партія №1 відповідачем поставлена не була, в результаті чого відповідач прострочив поставку на 4 дні.

09.03.2021 позивач відповідно до положень п. 8.1, 8.7 Договору направив відповідачу претензію № 05/240-03/2021 про сплату пені в розмірі 1 411 200,00 грн (а.с. 48-49 т. 1), що складало 0,1% від ціни вакцини, строк поставки якої прострочено. Розмір пені позивачем було обраховано виходячи з того, що відповідач на 4 дні прострочив поставку 700 000 доз вакцини за ціною 504,00 грн за одну одиницю, тому 0,1% за один день прострочки поставки від загальної вартості партії №1 в сумі 352 800 000,00 грн складає 352 800,00 грн, а за 4 дні - 1 411 200,00 грн.

Оскільки відповідач претензійні вимоги позивача не визнав, пеню не сплатив, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідачем не заперечуються та не оспорюються факти укладення Договору, додаткових угод та додатків до нього; отримання від позивача попередньої оплати; дати поставки продукції, вартісні та кількісні показники по здійснених поставках продукції.

Водночас відповідач заперечує проти позовних вимог про стягнення пені за прострочення поставки продукції, свої заперечення обґрунтовує наступним.

Компетентним органом Китайської Народної Республіки вакцина "CoronaVac" (SARS-CoV-2 Vaccine (Vero cell), Inactivated) (суспензія для ін`єкцій у одноразовому флаконі у картонній коробці №1), виробництва компанії Sinovak Life Sciences Co., Ltd, зареєстрована як лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) 09.02.2021 (а.с. 224-225 т. 1), що підтверджується реєстраційним посвідченням №2021S00157. Відтак, на твердження відповідача, 30-денний строк поставки партії №1 продукції спливає 11.03.2021, а тому станом на 09.03.2021 відповідач не прострочив поставку партії №1 і нарахування позивачем пені за період 06.03-09.03.2021 є безпідставним.

Крім того, відповідач об`єктивно був позбавлений можливості поставити вакцину в строк до 11.03.2021, оскільки лише 10.03.2021 Міністерство охорони здоров`я України оформило реєстраційне посвідчення №UA/18630/01/01 на вакцину "CoronaVac" як лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) (а.с. 205-207 т. 1), тоді як відповідно до п. 5.1 Договору відповідач зобов`язаний був не менше ніж за 3 робочих дні до дати запланованої відправки продукції надати позивачу копію реєстраційного посвідчення (свідоцтва про реєстрацію), виданого Міністерством охорони здоров`я України.

04.03.2021 року відповідач направив позивачу повідомлення про поставку №1 (а.с. 199 т. 1), на яке, відповідно до п. 4.4 Договору, позивач зобов`язаний був протягом 1 робочого дня підтвердити свою готовність прийняти поставку або надати зауваження. На зазначене повідомлення відповідача позивач 05.03.2021 направив лист № 05/238-03/2021 (а.с. 201-202 т. 1), який, на думку відповідача, не відповідав умовам Договору, оскільки не містив ні підтвердження про готовність прийняти поставку, ні зауважень, ні адреси пункту призначення (поставки), а вимагав надати супровідні документи відповідно до п. 5.1 Договору. На думку відповідача, надання супровідних документів відповідно до п. 5.1 Договору має відбуватися після підтвердження позивачем готовності прийняти поставку. Відповідач вважає, що не виконання позивачем своїх зобов`язань по Договору є простроченням кредитора, що зумовило неможливість для відповідача здійснити поставку на умовах Договору.

Подальша поставка продукції по Договору здійснювалася лише після підтвердження 07.04.2021 позивачем готовності прийняти поставку.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд встановив таке.

За змістом частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмові, речові та електронні докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У пунктах 8.15 - 8.22 постанови Верховного Суду від 29.01.2021 у справі №922/51/20 зазначено таке:

"8.15. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

8.16. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

8.17. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

8.18. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

8.19. До того ж Верховний Суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

8.20. Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

8.21. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.22. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Оскільки, відповідно до статті 16 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, чи відповідає правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При вирішенні справи судом вжито усіх можливих та необхідних заходів для встановлення наявності факту порушення права позивача, яке стало підставою для звернення до суду за його захистом у визначений позивачем спосіб і якими доказами підтверджуються такі обставини, а також, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту фактичним обставинам справи, правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2, ст.14 ГПК України одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки предметом позову є стягнення з відповідача пені по Договору в розмірі 1 411 200,00 грн за період з 06.03.2021 по 09.03.2021 за прострочення поставки продукції в кількості 700 000 доз загальною вартістю 352 800 000,00 грн, суд на засадах диспозитивності господарського судочинства здійснює розгляд справи в межах позовних вимог, оскільки до закриття підготовчого провадження по справі позивачем не змінені позовні вимоги (ст. 46 ГПК України).

Для належного розгляду справи та винесення законного рішення суду необхідно встановити наступні обставини й надати їм правову оцінку: чи мали місце договірні відносини між сторонами; чи мало місце порушення відповідачем строку поставки партії №1 продукції, а якщо мало місце порушення - з якої дати почало тривати порушення; яка вартість вакцини у простроченій поставці; який розмір пені є обґрунтованим.

Як встановлено судом, сторонами не оспорюються факти укладення Договору, додаткових угод та додатків до нього; отримання від позивача попередньої оплати; дати поставки продукції, вартісні та кількісні показники по здійснених поставках продукції.

Поставка 700 000 доз вакцини була здійснена відповідачем в період часу з 10.04.2021 року по 18.05.2021 року:

- 10.04.2021 року - 200 000 флаконів по ціні 489,1 грн за одиницю, на загальну суму 97 820 000,00 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/1722 та видаткової накладної №ОП/1722 від 10.04.2021;

- 18.05.2021 року - 14 720 флаконів по ціні 489,1 грн за одиницю, на загальну суму 7 199 552,00 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2283 та видаткової накладної №ОП/2283 від 18.05.2021;

- 18.05.2021 року - 328 440 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 160 472 499,60 грн та 156 840 флаконів по ціні 488,59 грн за одиницю, на загальну суму 76 630 455,60 грн, а всього на загальну суму 237 102 955,20 грн відповідно до акту приймання продукції №ОП/2295 та видаткової накладної №ОП/2295 від 18.05.2021.

Уклавши 09.07.2021 Додаткову угоду №2 до Договору, сторони змінили вартість однієї дози вакцини, а тому судом приймаються до уваги ціна вакцини на момент винесення рішення у справі.

Тому, загальна вартість поставлених 700 000 доз (200 000 + 14 720 + 328 440 + 156 840) вакцини склала 342 122 507,20 грн (97 820 000,00 + 7 199 552,00 + 160 472 499,60 + 76 630 455,60 грн). Відтак, пеня в розмірі 0,1% від ціни непоставленої вакцини за один день складає 342 122,51 грн.

Щодо дати реєстрації вакцини компетентним органом Китаю, судом досліджено наступне.

Позивачем зазначається дата реєстрації вакцини компетентним органом Китаю 04.02.2021 відповідно до відомостей, зазначених у Висновку за результатами експертної оцінки співвідношення "користь/ризик" та перевірки реєстраційних матеріалів на їх автентичність на лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) під зобов`язання для екстреного медичного зобов`язання від 05.03.2021, виданому Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" (а.с. 34-36 т. 1) (далі - Висновок ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"). На аркушах 2, 3, 4 вказаного висновку містяться записи про "Дозвіл на екстрене застосування, наданий компетентним органом … Китайської Народної Республіки …", "Наявність документа, що підтверджує рішення про надання дозволу на екстрене застосування …":

"Видане National Medical Products Administration, Китайської Народної Республіки:

Реєстрація лікарського засобу (медичного імунобіологічного препарату) під зобов`язання №S20210002, реєстраційне посвідчення №2021S00156 від 04.02.2021, для суспензії для ін`єкцій у попередньо наповненому шприці з голкою у картонній коробці №1. До Реєстраційного посвідчення надані додатки китайською та українською мовами (коротка характеристика, інструкція про застосування та зразки етикетки на упаковки).

Реєстрація лікарського засобу (медичного імунобіологічного препарату) під зобов`язання №S20210003, реєстраційне посвідчення №2021S00157 від 04.02.2021 (для суспензії для ін`єкцій у одноразовому флаконі у картонній коробці №1). До Реєстраційного посвідчення надані додатки китайською та українською мовами (коротка характеристика, інструкція про застосування та зразки етикетки на упаковки).

Відсутнє: Реєстраційне посвідчення для суспензії для ін`єкцій у попередньо наповненому шприці з голкою у картонній коробці №10 та для суспензії для ін`єкцій у одноразовому флаконі у картонній коробці №40. Наявний лист роз`яснення щодо упаковки лікарського засобу.

Розробник лікарського засобу (медичного імунобіологічного препарату): Синовак Лайф Саєнсіз Ко., Лтд, Китайська Народна Республіка".

Відповідно до актів приймання продукції та видаткових накладних (а.с. 74-79 т. 2), по яких відповідачем поставлено позивачу 700 000 доз вакцини, відповідачем поставлялася вакцина Короновак для профілактики COVID-19 (вирощена з використанням клітин Vero) інактивована суспензія для ін`єкцій 0,5 мл у флаконах (одиниця виміру - фл.), що відповідає реєстраційному посвідченню №2021S00157 під зобов`язання №S20210003. З наданого відповідачем реєстраційного посвідчення на лікарський засіб за реєстраційним номером №2021S00157 (а.с. 225 т. 1) у графі примітки зазначено, що "первісна дата реєстрації 05.02.2021".

Позивачем та відповідачем не було надано суду офіційну інформацію із загальнодоступної бази даних Національної адміністрації з нагляду за якістю лікарських засобів Китайської Народної Республіки (National Medical Products Administration) (компетентний орган, яким видано реєстраційне посвідчення №2021S00157) щодо дати реєстрації компетентним органом Китаю вакцини COVID-19 Vaccine (Vero Cell), Inactivated - CoronaVac.

При цьому відповідач не надав суду доказів, що датою реєстрації компетентним органом Китаю вказаної вакцини є саме 09.02.2021. Позивач не надав суду доказів, що датою реєстрації вказаної вакцини є 04.02.2021.

Суд відзначає, що Висновок ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", на який посилався позивач на підтвердження дати реєстрації вакцини компетентним органом Китаю 04.02.2021, не є допустимим доказом в спірному випадку, оскільки обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відтак, судом приймається дата реєстрації вакцини за реєстраційним посвідченням №2021S00157 05.02.2021, оскільки саме ця дата обґрунтовується більш вірогідними доказами, ніж докази позивача та відповідача.

Враховуючи дату реєстрації вакцини у Китаї - 05.02.2021, відлік зобов`язання відповідача на поставку партії №1 продукції розпочався з 06.02.2021 відповідно до приписів ч. 1 ст. 253 ЦК України, згідно яких перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Останнім днем строку поставки партії №1 продукції у 30 календарних днів з дати реєстрації вакцини у Китаї є 07.03.2021. Оскільки станом на 07.03.2021 року партія №1 продукції позивачу поставлена не була, з 08.03.2021 почався перебіг строку прострочення відповідача з поставки партії №1 продукції.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналіз змісту укладеного між сторонами Договору свідчить, що за своєю правовою природою даний договір є договором поставки.

Статтею 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 2 ст. 267 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що сторони можуть погодити в договорі графік поставки (місяць, декада, доба тощо).

Сторони Договору визначили строки і порядок поставки продукції - "CoronaVac" (SARS-CoV-2 Vaccine (Vero cell), Inactivated) (суспензія для ін`єкцій з імунізуючою дозою вакцини, що містить 600 одиниць нового антигену коронавіруса у флаконі по 0,5 мл, або по 0,5 мл у попередньо заповненому шприці з прикріпленою голкою), зокрема і партії №1. Відповідачем партія №1 продукції у строки, визначені Договором, поставлена не була.

Пунктом 8.7 Договору сторони визначили, що у разі порушення строку поставки, непередачі (несвоєчасної передачі, повернення з підстав, визначених Договором) продукції постачальник (відповідач) сплачує замовнику (позивачу) пеню в розмірі 0,1 % від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) продукції, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язання, включаючи день виконання такого зобов`язання.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення із відповідача пені в розмірі 0,1% від вартості непоставленої продукції за кожен день прострочення відповідає як умовам укладеного між сторонами Договору, так і положенням чинного законодавства.

Позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача пені за період часу 06.03.2021 по 09.03.2021 (4 дні). Як встановлено судом, прострочення відповідача з поставки партії №1 продукції розпочалося з 08.03.2021, тому стягненню з відповідача, в межах заявленого позивачем строку прострочення відповідача, підлягає пеня за 2 дні прострочення, а саме 08 та 09 березня 2021 року та її розмір становить 684 245,02 гривні (342 122,51 грн х 2 дні = 684 245,02 грн).

Враховуючи умови п. 8.8 Договору, станом на час розгляду справи по суті строк сплатити відповідачем пені у спірному випадку є таким, що настав.

При винесенні рішення судом досліджувалися та оцінювалися надані сторонами доводи та докази на їх підтвердження.

Суд відзначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 ГПК України, які б підтверджували неможливість виконання ним своїх зобов`язань за Договором внаслідок прострочення позивача як кредитора. Так, пунктом 4.3 Договору передбачено подачу відповідачем позивачу повідомлення про поставку не менш ніж за 5 робочих днів до дати поставки, але у межах строку визначеного графіком поставок продукції (Додаток №3). Останній день поставки партії №1 за Договором спливав 07.03.2021, відповідно, повідомлення про поставку відповідач повинен був здійснити не пізніше 28.02.2021. Повідомлення відповідача про поставку партії №1 здійснено лише 04.03.2021 (а.с. 62-63 т. 1).

Судом досліджено, що позивач (на повідомлення відповідача про поставку партії №1) не надав свого підтвердження про готовність прийняти поставку, а надав відповідачу зауваження, що вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи листа позивача № 05/238-03/2021 від 05.03.2021 (а.с. 64-65 т. 1), що повністю кореспондується з умовами п. 4.4 Договору. При цьому доводи відповідача про те, що такий лист позивача не містив зауважень, як того вимагає п. 4.4 Договору, суд оцінює критично, оскільки зауваження позивача мали місце та стосувались дати та кількості продукції до поставки (які не відповідали умовам Додатку №3 до Договору), а також не надання відповідачем сканованих копій документів, визначених п. 5.1 Договору. Останній день поставки партії №1 за Договором спливав 07.03.2021, відповідно, копії документів, передбачених п. 5.1 Договору, відповідач повинен був надати не пізніше 02.03.2021. Копії таких документів відповідач надав позивачу лише 06.04.2021 листом № 01/227, що не заперечувалось відповідачем.

Доводи відповідача про те, що оскільки у листі від 05.03.2021 позивач не вказав адресу пункту призначення (складу), то у відповідача не виникло обов`язку надавати копії документів, зазначених у п. 5.1 Договору, судом відхиляються як безпідставні. Суд звертає увагу, що за змістом п. 4.4 Договору позивач протягом 1 (одного) робочого дня після отримання повідомлення про поставку підтверджує відповідачу свою готовність прийняти поставку або надає свої зауваження. Таке підтвердження із зазначенням адреси пункту призначення (складу позивача) або зауваження направляються відповідачу засобами електронної пошти. Отже, зазначення адреси пункту призначення (складу) позивач мав здійснити лише у разі підтвердження відповідачу своєї готовності прийняти поставку, тоді як такого підтвердження відповідачу позивач (листом від 05.03.2021) не надав, а надав свої зауваження. Разом з цим, пунктом 5.1 Договору встановлено обов`язок відповідача надати документи у строк, який не може бути меншим, ніж 3 (три) робочих дні до дати запланованої поставки в пункт призначення, при цьому наведеним пунктом Договору не визначено, що надання копій документів здійснюється саме за умови зазначення адреси пункту призначення (складу позивача).

Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 ГПК України неможливості своєчасного та повного виконання умов Договору з інших причин, які б звільняли відповідача від необхідності виконання умов Договору та від відповідальності за несвоєчасне та неповне виконання умов Договору.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДП "Медзакупівлі України" про стягнення з АТ "Лекхім" 1 411 200,00 грн пені підлягають частковому задоволенню в сумі 684 245,02 грн, тоді як в іншій частині вимог про стягнення пені в сумі 726 954,98 грн позивачу належить відмовити з вищенаведених підстав.

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем визначено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 21 168,00 грн.

Відповідачем попередній (орієнтовний) розмір судових витрат заявлено в розмірі 260 000,00 грн, який складається з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 250 000,00 грн та 10 000,00 грн витрат, пов`язаних із прибуттям до суду.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведені приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 10 263,67 грн покладається на відповідача, а в сумі 10 904,33 грн - на позивача.

Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом абзаців першого, другого частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.08.2021 зробив заяву про намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 4, 13, 14, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЛЕКХІМ" (Україна, 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 23, ідентифікаційний код 20029017) на користь Державного підприємства "МЕДИЧНІ ЗАКУПІВЛІ УКРАЇНИ" (Україна, 01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код 42574629) 684 245,02 грн (шістсот вісімдесят чотири тисячі двісті сорок п`ять гривень 02 копійки) пені, 9724,57 грн (дев`ять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 57 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 25.08.2021.

Суддя Гумега О.В.