ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1246/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 19-21А; )
до Приватного підприємства "Агро-Альянс-2007" (64822, Харківська обл., Близнюківський р-н, село Олександрівка; )
про стягнення збитків та штрафних санкцій
за участю представників:

позивача - Лавриновича В.О, довіреність №04-2021 від 19.03.2021;

відповідача - Розумної О.О., ордер №000090 від 02.02.2019.

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Агро-Альянс-2007", в якій просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства «АГРО-АЛЬЯНС-2007» на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» збитки в сумі 12320953,40 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства «АГРО-АЛЬЯНС-2007» на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» штраф в сумі 2764833,00 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства «АГРО-АЛЬЯНС-2007» на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» пеню за період з 01.12.2020 по 31.03.2021 в сумі 559 777,79 грн.

- органу, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати пеню за такою формулою: (Б*В/100)/Г*А, де:

А - к-сть днів прострочки, починаючи з 01.04.2021;

Б - вартість товару, поставку якого прострочено, а саме - 13 824 165,00 грн. (без ПДВ),

В - облікова ставка НБУ (%)*2 за відповідні періоди,

Г - кількість днів у році

за період: з 01.04.2021 і до моменту виконання цього рішення, але не більше ніж за три роки (починаючи з 10.08.2020), і стягнути отриману суму пені з Приватного підприємства «АГРО-АЛЬЯНС-2007» на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД».

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки в частині своєчасної та в повному обсязі поставки товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2021 прийнято позовну заяву (вх.№1246/21 від 09.04.2021) Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1246/21. Визначено, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 12 травня 2021 року. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Встановлено відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Звернуто увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження. Запропоновано учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

06.05.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№10255 від 06.05.2021), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Так, представник відповідача стверджує, що Приватного підприємства "Агро-Альянс-2007" відсутні зобов`язання щодо поставки товару у зв`язку з не укладенням договору між сторонами.

Як стверджує представник відповідача, 11.08.2020 (вже після дати, вказаної в договорі як дата його укладення) на електронну пошту відповідача надійшов e-mail від спеціаліста відділу бізнесадміністрування ДПІІ «Сантрейд» О.Слісаренко (ІНФОРМАЦІЯ_1), в якому містився проект договору поставки №60425450, з поміткою «прошу подписать договор и доп.соглашение и сбросить сканы». Направлений на адресу відповідача примірник електронного договору №60425450 був не підписаний з боку ДПІІ «Сантрейд». Того ж дня, ПП «Агро-Альянс-2007» було роздруковано Договір та додаткові угоди до нього, підписано, скріплено печаткою, відскановано та направлено на електронну адресу позивача сканкопію договору та додаткової угоди до нього. В подальшому, ПП «Агро-Альянс-2007» поштою направило на адресу позивача підписаний зі свого боку та скріплений печаткою підприємства два примірника договору. Проте, ДПІІ «Сантрейд» не направило на адресу ПП «Агро-Альянс-2007» підписаний та скріплений печаткою свого підприємства договір №60425450 ні в електронному, ні в друкованому вигляді, будь-яких дій, направлених на виконання своїх зобов`язань за договором жодна зі сторін не вчиняла, а отже вказане свідчить про не укладення договору №60425450.

Так, представник відповідача стверджує, що ДПІІ «Сантрейд» зі свого боку не здійснило жодних дій на підтвердження укладення договору, а тому ПП «Агро-Альянс-2007» обґрунтовано вважало та вважає, що між сторонам не було досягнуто згоди щодо укладення договору та, як наслідок, у ПП «Агро-Альянс-2007» не виникло обов`язку з поставки товару.

Також, на переконання відповідача, позивачем не доведено необхідність здійснення заміщення та понесення збитків внаслідок дій відповідача, оскільки ДПІІ «Сантрейд» не надано суду жодного доказу, який би підтверджував здійснення позивачем заготівлі соняшника на безперебійно працюючих переробних заводах, наявність плану поставок, існування у позивача зобов`язань перед іншими суб`єктами господарювання, та необхідність здійснення «заміщення» саме у вказані у позові дати - кінець грудня 2020 - початок січня 2021 та саме за вказаними цінам. При цьому, позивачем не доведено відсутність можливості придбати товар за нижчими цінами. Крім того, згідно інформації, отриманої ПП «Агро-Альянс-2007» з Головного управління статистики в Харківській області, середні ціни на насіння соняшника, реалізованого підприємствами Харківської області були нижчими, ніж ціни, за які ДПІІ «Сантрейд» здійснювало купівлю в інших контрагентів. Таким чином, Приватне підприємство "Агро-Альянс-2007" вважає, що ДПІІ «Сантрейд» укладаючи договори з іншими постачальниками виходило з власного комерційного ризику, а отже позивачем не доведено факт понесення збитків.

Також на переконання представника відповідача, до договору №60460358 від 27.01.2021, укладеного між ДПІІ «Сантрейд» та ТОВ «Інфініті трейд» на поставку 300 метричних тонн позивачем не долучено доказів того, що вказана поставка була здійснена для заміщення недопоставленого ПП «Агро-Альянс-2007». Аналогічно договір № 60453477 від 17.12.2020 з ТОВ «Лихачовський елеватор» на поставку 200 метричних тон не містить доказів того, що вказаний договір було укладено для заміщення товару, недопоставленого ПП «Агро-Альянс- 2007». Згідно договору від 15.01.2021 між ДПІІ «Сантрейд» та ПП «Агрофірма Діана», останнє взяло на себе зобов`язання поставити 80 метричних тонн з опціоном +15/-15% за вибором продавця, в той час, як поставило загалом 115,32 тонни (25,56 (рахунок №59 від 18.01.2021) + 2,82 (рахунок №60 від 21.01.2021) + 29,6 (рахунок №61 від 23.01.2021) + 29,68 (рахунок №62 від 24.01.2021) + 27,66 (рахунок №63 від 12.02.2021), що є значно більшим від визначеного сторонами обсягу товару, що підлягав поставці.

Разом з цим представник відповідача зазначає, що враховуючи свободу договору, сторони погодили, що до поставки допускається лише той товар, що був вирощений виключно ПП «Агро-Альянс-2007» на полях, що ним обробляється. Згідно Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду, поданого ПП «Агро-Альянс-2007», у 2020 році було зібрано 7536,63 центнери соняшника з 648,09 га, тобто врожайність становила 11,63 тони/га, при очікуваній врожайності 25 тон/га (оскільки при посівній плоті 648,09 планувалось зібрати 1500 тонн). При тому, що у 2019 році врожайність соняшника становила 30 тонн/га. Зазначена обставина пояснюється винятково несприятливими кліматичними умовами (засуха), що трапилася на території всієї України. Тобто, ПП «Агро-Альянс-2007» не мав реальної можливості поставити ДПІІ «Сантрейд» 1500 метричних тонн насіння соняшника у зв`язку з його відсутністю у відповідній кількості.

Разом із відзивом на позовну заяву представник відповідача надав письмове опитування в порядку ст.90 ГПК, яке було направлено позивачу разом із відзивом.

Протокольною ухвалу господарського суду Харківської області від 12.05.2021 відкладено підготовче засідання на 02.06.2021.

26.05.2021 від представника позивача надійшла на електронну скриньку господарського суду Харківської області відповідь на відзив (вх.№2884 від 26.05.2021). Зазначена відповідь на відзив також надійшла через канцелярію суду (вх.№12236 від 26.05.2021).

Як вбачається з відповіді на відзив, представник позивача не визнає доводи відповідача та переконаний, що вони не спростовують аргументів, викладених в позовній заяві.

На переконання представника позивача, в матеріалах судової справи міститься договір поставки №60425450 від 10.08.2020, який на кожній сторінці містить підпис та відбиток печатки його стоірн, а саме: ПП «Агро-Альянс-2007» та ДП «Сантрейд». Так само до позовної заяви додані підписані з обох сторін угоди про дотримання сторонами нормативних актів, якими встановлено економічні санкції до певних фізичних та/чи юридичних осіб та на грошові операції з ними внаслідок існуючої політичної ситуації в Україні та АР Крим, а також щодо виконання сторонами інших зобов`язань від 10.08.2020 р.; додатку №1 від 10.08.2020 до Договору поставки №60425450 від 10.08.2020 «Угода щодо дотримання правил безпеки для поставок Товару автомобільним транспортом»; додаткової угоди №1 від 10.08.2020 до договору поставки №60425450 від 10.08.2020. Підписання Договору, додаткових угод до нього визнається і самим відповідачем у відзиві. Отже, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та уклали його у формі письмового документу, який підписаний та скріплений печаткою з обох сторін, що визнається і відповідачем. Посилання на п.11.2 договору, яка передбачає випадок з обміном копіями договору за допомогою факсу або електронної пошти є, в даному випадку, недоречним.

Як стверджує представник позивача, проект підписаного між сторонами договору розроблявся позивачем і форма такого договору є стандартизованою для всіх постачальників позивача. Саме позивач направляв проект договору з усіма істотними умовами. Відповідач, отримавши проект договору, підписав його та направив позивачу без змін, тобто в розумінні ч.2 ст.638 ЦК України та ч.1 ст.642 ЦК України здійснив повний та безумовний акцепт оферти. Відповідач не відкликав свій акцепт, що свідчить про укладення договору. При цьому, позивач направляв оферту, а відповідач її акцептував.

Також представник позивача зазначив, що здійснення позивачем заготівлі соняшника на безперебійно працюючих переробних заводах, наявність плану поставок та існування у позивача зобов`язань перед іншими суб`єктами господарювання не входять до предмета доказування у цій справі. Єдиним джерелом збитків, про які зазначає позивач, є різниця в ціні, яка виникла внаслідок заміщення товару у інших контрагентів (реальні збитки). Позивач надав договори заміщення, документи про здійснення оплати за ними та розрахунок збитків, тобто надав усі необхідні докази для підтвердження обставин на які доказується (стандарт доказування). Позивач не заявляє інші збитки, пов`язані із будь-якими іншими втратами внаслідок порушення зобов`язань перед переробними заводами чи третіми особами, відповідно не має необхідності підтверджувати ці обставини. Підставою заміщення товару позивачем став факт невиконання зобов`язань відповідача за договором та непоставка обумовлених 1500 метричних тонн соняшника врожаю 2020 року. У той же час, позивач не відмовлявся від зобов`язань за договором та не давав відповідачу жодних підстав припускати, що позивач втратив інтерес у предметі договору (тобто в отриманні 1500 метричних тонн насіння соняшнику) чи що позивач звільнив відповідача від обов`язку поставити товар. Тобто, конкретні причини (мотиви) з яких позивачу необхідний товар за договором, заміщення якого він здійснив, не має вирішального значення для стягнення збитків.

На переконання представника позивача, відповідач не конкретизує, які саме докази не долучені позивачем. Позивач направляв великий пакет документів на адресу суду та на адресу відповідача і не має змогу перевірити їх. З метою повного та всебічного розгляду справи, представник позивача просить суд долучити додаткову угоду №1 від 27.01.2021 до договору поставки №60460358 від 27.01.2021.

Щодо договору від 15.01.2021, укладеного між ДП «Сантрейд» та ПП «Агрофірма Діана», представник позивача стверджує, що із врахуванням передбаченого договором від 15.01.2021 опціону такий обсяг не є значно більшим ніж визначено сторонами. До того ж, сторони договору на свій розсуд та за взаємною згодою погодили поставку саме такого обсягу (продавець поставив, покупець оплатив). Зазначена обставина взагалі не впливає на предмет спору адже в цілому, при цьому позивач не зміг замістити повністю 1500 м. тонн товару, які недопоставив відповідач. Із урахуванням усіх договорів заміщення позивач замістив 1464,94 м. тонн і саме такий обсяг став базою для розрахунку збитків.

Разом з цим, як вбачається з відповіді на відзив представника позивача, позивач вважає, що поставлені відповідачем запитання не стосуються обставин, що мають значення для справи та, користуючись п.5. ст.90 ГПК України, позивач має право відмовитися від надання відповіді на питання.

02.06.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№12850 від 02.06.2021).

Протокольною ухвалу господарського суду Харківської області від 02.06.2021 відкладено підготовче засідання на 30.06.2021 та продовжено строку підготовчого провадження на 30 днів.

08.06.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшло заперечення (вх.№12850 від 08.06.2021), в якому зазначив, що позивач не пропонував відповідачу укласти з ним договір в розумінні чинного законодавства, а саме відповідач, направивши на адресу позивача підписаний та скріплений печаткою договір, здійснив оферту позивачу, однак останнім її не було акцептовано. Доказів направлення позивачем на адресу відповідача примірника договору, підписаного з боку позивача, до позовної заяви позивачем не надано. При цьому, позивач відмовився надавати відповіді на питання, поставлені відповідачем, зокрема щодо зазначення дати та часу направлення на адресу відповідача електронної копії та оригіналу договору поставки, підписаного та скріпленого печаткою позивача.

15.06.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.14040 від 15.06.2021), а саме адвокатський запит до Державної прикордонної служби України та відповідь Державної прикордонної служби України на відповідний запит.

Як стверджує представник відповідача в вищезазначеному клопотанні, в ході розгляду справи, ДП ІІ «Сантрейд», спростовуючи доводи відповідача про неукладення Договору поставки №60425450 від 10.08.2020, посилається на отримання від ПП «Агро-Альянс-2007» листа від 09.10.2020 за вих.№09/10, в якому підприємство посилається на Договір поставки. Однак, вказаний лист не підписувався директором підприємства Назаряном Ш.Ф., а був надрукований та направлений на електронну адресу ДПІІ «Сантрейд» бухгалтером за власною ініціативою без будь-якого погодження з керівництвом. У вказаний проміжок часу Назарян Ш.Ф. був взагалі відсутній на території України. Для підтвердження зазначених обставин представником відповідача 28.05.2021 був направлений адвокатський запит до Державної прикордонної служби України, відповідь на який отримано 13.06.2021.

В підготовчому судовому засіданні 30.06.2021 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.08.2021.

Протокольною ухвалу господарського суду Харківської області від 04.08.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 11.08.2021.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 11.08.2021 в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Присутня в судовому засіданні 11.08.2021 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила суд в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

При цьому, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.08.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

11.08.2020 на електронну скриньку відповідача надійшов лист від спеціаліста відділу бізнес адміністрування ДПІІ «Сантрейд» Олени Слісаренко ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому містився проект договору поставки №60425450, датований 10.08.2020 (надалі - Договір) (а.с.221-222 т.1).

Як вбачається з вищезазначеного листа, представник Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" просила відповідача підписати договір та додаткову угоду, а також "скинути скани".

Як свідчить наданий відповідачем перший аркуш проекту договору №60425450, надісланий договору позивачем підписано не було (а.с.222 т.1).

В той же день, як стверджує відповідач та підтверджується матеріалами справи, відповідачем було роздруковано проект Договору та додаткові угоди до нього, підписано їх, скріплено печаткою, відскановано та направлено на електронну адресу позивача сканкопію договору та додаткових угод до нього (а.с.223-224 т.1).

В подальшому, відповідач поштою направив на адресу позивача підписані зі свого боку та скріплені печаткою підприємства два примірника договору.

В матеріалах справи містяться відповідні копії Договору поставки №60425450 від 10.08.2020 (а.с.20-25 т.1), Угоди про дотримання сторонами нормативних актів (а.с.24-25 т.1), Додатку №1 до Договору поставки №60425450 від 10.08.2020 "Угода щодо дотримання правил безпеки (для поставок товару автомобільним транспортом) (а.с.25-26 т.1), Додаткової угоди №1 до Договору поставки №60425450 від 10.08.2020 (а.с.27-28 т.1).

Відповідно до умов Договору, продавець зобов`язується продати та поставити покупцю товар соняшник урожаю 2020 в кількості 1500 метричних тонн з опціоном +5,0/-5,0% за вибором продавця (п.1.1. та п.3.1.Договору).

Весь об`єм товару продавець зобов`язаний поставити у строк з 20.08.2020 до 30.11.2020 включно (п. 5.2 Договору).

Графік поставки товару узгоджується додатково. Незважаючи на наявність чи відсутність погодженого графіку поставки продавець зобов`язаний завчасно проінформувати покупця у письмовій формі про свою готовність поставити товар (п.5.5.Договору).

Згідно п.11.1. договору, цей Договір вступає в силу з дати підписання та діє до повного виконання своїх зобов`язань.

Пунктом 11.2. Договору визначено, що цей Договір може бути укладений сторонами шляхом обміну між ними копіями факсимільного та/або електронного зв`язку (за допомогою факсу та/або електронної пошти). Причому факсимільні та/або електронні копії такого Договору, що знаходяться у кожної із сторін мають бути повністю однаковими по змісту (автентичними), а також повинні мати копії печаток кожної зі сторін та підписи вповноважених осіб сторін. Договір підписаний таким чином буде вважатися укладеним та дійсним з дати, вказаної на факсимільних/електронних копіях тільки у випадку, якщо протягом наступних 15 робочих днів сторони проведуть обмін оригіналами Договорів.

Якщо протягом 15 робочих днів, протягом яких діє Договір, укладений з використанням факсимільного та/або електронного зв`язку, будь-яка зі сторін проведе будь-які дії направлені на виконання своїх зобов`язань по Договору (завантаження/поставка/оплата товару і т.п.), то цей Договір буде вважатися укладеним незалежно від виконання іншою стороною (сторонами) умов щодо обміну оригіналами Договорів.

Також, відповідно до п.11.5. Договору, цей Договір, а також будь-які доповнення, додаткові угоди та інші зміни до цього Договору вважатимуться чинними та зобов`язуючими для сторін лише в разі, якщо такі домовленості:

а) оформлені у письмовій формі;

б) підписані уповноваженими представниками усіх сторін;

в) скріплені печатками усіх сторін.

01.10.2020 позивач направляв відповідачу лист вих.№СК01/10/20-1 з проханням підтвердити готовність поставки товару та надати графік поставок (а.с.29 т.1).

Відповідач листом вих.№09/10 від 09.10.2020 повідомив, що до закінчення збирання врожаю надати на погодження графік поставки товару не видається за можливе (а.с.30 т.1).

Позивач, повторно звернувся до відповідача з листом від 14.12.2020 вих.№СЕ14.12.20-1 (а.с.31 т.1).

Разом з цим, позивач 14.12.2020 повідомив відповідача про право застосування передбачених Договором заходів відповідальності (пені та штрафу) у разі невиконання зобов`язань за Договором. Крім того, позивачем було попереджено відповідача про вимушене укладення позивачем договорів поставки із іншими продавцями на заміщення недопоставленого товару та понесення у зв`язку із цим збитків (за рахунок різниці у ціні), які також будуть пред`явлені відповідачу (а.с.34 т.1).

Лист від 14.12.2020 вих.№10-425 було отримано відповідачем 19.12.2020 (а.с.33 т.1).

Однак, як стверджує позивач, жодних дій для виконання своїх зобов`язань або уникнення/зменшення збитків відповідач не вчинив.

Протягом грудня 2020 року та березня 2021 року позивач уклав ряд договорів поставки з іншими контрагентами (а.с.36-162 т.1; а.с.32 т.2).

Як стверджує позивач, вищезазначені договори з іншими контрагентами позивачем укладались для заміщення непоставленого відповідачем товару, на підтвердження чого надає витяг електронного листа від 15.12.2020 комерційного директора олійного направлення А. Кузьменко адресованого "Alexaner Lischuk" (а.с.35 т.1).

Як стверджує позивач, внаслідок того, що ціна на соняшник урожаю 2020 року зросла у порівнянні з ціною, яка передбачена у Договорі, позивач зазнав збитків, докуповуючи об`єм товару за Договором, який не поставив відповідач, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

В свою чергу відповідач заперечує щодо наявності у останнього зобов`язань в частині поставки товару, оскільки ДПІІ «Сантрейд» не направило на адресу ПП «Агро-Альянс-2007» підписаний та скріплений печаткою свого підприємства договір №60425450 ні в електронному, ні в друкованому вигляді, а також будь-яких дій, направлених на виконання своїх зобов`язань за договором жодна зі сторін не вчиняла, а отже, враховуючи положення п.11.2. Договору, вказане свідчить про не укладення між сторонами договору №60425450.

Разом з цим, як стверджує відповідач, лист від 09.10.2020 за вих.№09/10, в якому підприємство посилається на Договір поставки не підписувався директором підприємства Назаряном Ш.Ф., а був надрукований та направлений на електронну адресу ДПІІ «Сантрейд» бухгалтером за власною ініціативою без будь-якого погодження з керівництвом. У вказаний проміжок часу Назарян Ш.Ф. був взагалі відсутній на території України. Для підтвердження зазначених обставин представником відповідача 28.05.2021 був направлений адвокатський запит до Державної прикордонної служби України (а.с.88 т.2), відповідь на який отримано 13.06.2021.

Згідно відповіді на запит Державної прикордонної служби Українивих.№91-20553/015-21 від 07.06.2021, Назарян Ш.Ф. 11.09.2020 виїхав з території України та в`їхав лише 25.11.2020 (а.с.89 т.2).

Разом з цим відповідач, стверджуючи, що останній не мав реальної можливості поставити ДПІІ «Сантрейд» 1500 метричних тонн насіння соняшника у зв`язку з його відсутністю у відповідній кількості, надає Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду поданого ПП «Агро-Альянс-2007», відповідно до якого у 2020 році було зібрано 7536,63 центнери соняшника з 648,09 га, тобто врожайність становила 11,63 тони/га, при очікуваній врожайності 25 тон/га (оскільки при посівній плоті 648,09 планувалось зібрати 1500 тонн), таблицю №1 на підтвердження винятково несприятливих кліматичних умов (засухи), що трапилася на території всієї України, за період травень-вересень 2020 року (а.с.225-251 т.1;а.с.38 т.2).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом даного позову є нарахована позивачем грошова сума збитків та штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки.

Так, відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та стягнення штрафних санкцій.

Частиною 2 статті 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків та штрафних санкцій, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

При цьому, у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента, який повинен доказати, що збитки заподіяні не з його вини.

Так, пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Спір у даній справі виник через, зокрема різне тлумачення позивачем та відповідачем моменту укладення Договору.

Так, позивач стверджує, що Договір є укладеним 10.08.2020, тобто з дати договору. Проте відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару в строк передбачений Договором не виконав, чим завдав збитків позивачу.

В свою чергу відповідач вважає спірний Договір не укладеним, оскільки позивач в порушення п.11.2. Договору не направив на адресу відповідача підписаний та скріплений печаткою свого підприємства Договір №60425450 ні в електронному, ні в друкованому вигляді. При цьому, будь-яких дій, направлених на виконання своїх зобов`язань за договором жодна зі сторін не вчиняла.

Від визначення моменту укладення/не укладання спірного Договору безпосередньо залежить момент виникнення/не виникнення у відповідача зобов`язання за Договором з поставки товару.

Одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в пункті 3 статті 3 та статті 627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Разом з цим, статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Тобто, в межах наданих Законом учасники цивільного обороту можуть на власний розсуд врегулювати момент укладання договору.

Сторони цього спору, керуючись принципом свободи договору, у пункті 11.2. на власний розсуд врегулювали питання моменту укладення та дійсності Договору, пов`язавши цей момент безпосередньо з моментом обміну між сторонами копіями Договору з копіями печаток кожної зі сторін та підписів вповноважених осіб сторін шляхом факсимільного та/або електронного зв`язку. При цьому, Договір підписаний таким чином вважається укладеним та дійсним з дати, вказаної на факсимільних/електронних копіях тільки у випадку, якщо протягом наступних 15 робочих днів сторони проведуть обмін оригіналами Договорів.

Так, позиція позивача будується на аргументі, що Договір укладений і підписаний сторонами 10.08.2020, посилаючись при цьому на дату, вказану в самому тексті договору, і саме з цієї дати на переконання позивача виникло відповідне зобов`язання відповідача здійснити поставку товару у строк з 20.08.2020 по 30.11.2020.

Однак під час судового розгляду судом було встановлено, що вказана в тексті договору дата, на яку позивач посилається в якості дати укладення договору, не співпадає з моментом фактичного підписання договору сторонами, оскільки позивачем проект Договору було надіслано відповідачу на електронну скриньку лише 11.08.2020.

При цьому дата, на яку посилається позивач може вважатися датою укладення Договору лише за умови виконання сторонами п.11.2. Договору.

Так, судом встановлено, що з боку відповідача Договір в той же день (11.08.2020) був підписаний та переданий позивачу шляхом направлення на електронну адресу позивача сканкопії Договору та додаткових угод до нього. В подальшому, відповідач поштою направив на адресу позивача підписані зі свого боку та скріплені печаткою підприємства два примірника Договору.

Вище встановлені обставини справи підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Так, матеріали позовної заяви містять копію Договору, кожен аркуш якого підписано сторонами та скріплено печатками підприємств.

Проте, наявність підписаного сторонами Договору в даному випадку ще не свідчить про належне виконання сторонами умов такого Договору, зокрема розділу 11, яким врегульовано момент укладання Договору та набрання ним чинності.

Як уже зазначалося раніше, сторони на власний розсуд визначили момент укладання Договору, обов`язковими умовами якого є:

1) обмін факсимільними та/або електронними копіями Договору (сканкопіями) засобами електронного зв`язку з підписами та печатками сторін;

2) обмін оригіналами Договору у строк протягом наступних 15 робочих днів з моменту підписання та обміну факсимільними та/або електронними копіями (сканкопіями) такого Договору.

Проте, доказів направлення позивачем на електронну адресу відповідача факсимільної та/або електронної копії (сканкопії) спірного Договору з печаткою підприємства позивача та підписом вповноваженої особи позивача шляхом факсимільного та/або електронного зв`язку, а також доказів направлення позивачем на поштову адресу відповідача протягом наступних 15 робочих днів примірника оригіналу Договору підписаного та засвідченого печаткою Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" матеріали справи не містять.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, саме Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд", як позивач у справі та особа, яка стверджує про порушення відповідачем зобов`язань за Договором, мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Проте, звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків та штрафних санкцій у зв`язку із неналежним виконанням останнім умов Договору, позивач не надає доказів належного виконання зі свого боку умов спірного Договору, а саме доказів вчинення належних дій для укладання такого Договору.

Відсутність доказів належного укладання Договору у спосіб запропонований самим позивачем в п.11.2. Договору свідчить про неукладеність такого Договору.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач під час розгляду даної справи неодноразово просив позивача надати відповідь на запитання стосовно дати та часу направлення на адресу ПП «Агро-Альянс-2007» електронної копії Договору поставки №60425450, підписаної та скріпленої печаткою ДПІІ «Сантрейд», та дати та часу направлення на адресу ПП «Агро-Альянс-2007» оригіналу Договору поставки №60425450, підписаного та скріпленого печаткою ДПІІ "Сантрейд", а також надати відповідні докази, на підтвердження виконання позивачем п.11.2. Договору, які б свідчили про укладення та дійсність спірного Договору.

Проте позивач на підставі п.2 ч.5 ст.90 ГПК України відмовився від надання відповіді на поставлені запитання, оскільки, як стверджував позивач, такі запитання не стосуються обставин, що мають значення для справи.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Наразі, судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.14 ГПК України, збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.74 ГПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, надання чи не надання тих чи інших доказів по справі в обґрунтування своїх позовних вимог є виключно правом позивача.

Суд також констатує, що доказів того, що протягом 15 робочих днів, протягом яких діє Договір, укладений з використанням факсимільного та/або електронного зв`язку, будь-якою зі сторін було проведено будь-які дії направлені на виконання своїх зобов`язань по Договору (завантаження/поставка/оплата товару і т.п.) матеріали справи не містять.

Що стосується листа від 09.10.2020, яким відповідач повідомив позивача про те, що відповідач до закінчення збирання врожаю надати на погодження графік поставки не має за можливе суд зазначає наступне.

Те, що у проміжок часу з 11.09.2020 по 25.11.2020 директор Назарян Ш.Ф. був відсутній на території України дійсно підтверджується довідкою Державної прикордонної служби України.

Проте, дана обставина не спростовує факту наявності на зазначеному листі підпису директора Приватного підприємства "Агро-Альянс-2007" та печатки підприємства.

Разом з цим, суд зазначає, що вказаний лист не є первинним документом, а також не є доказом належного укладення спірного Договору з буку позивача у відповідності до п.11.2. Договору, а отже за умови неукладеності такого Договору не породжує будь-яких правових наслідків.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

За таких обставин, оскільки доказів належного укладення спірного Договору матеріали справи не містять, а доказів протилежного позивачем не надано, суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідача майнової відповідальності у вигляді збитків та штрафних санкцій за невиконання умов такого Договору.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, з врахуванням приписів ст.129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору покладається на позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" до Приватного підприємства "Агро-Альянс-2007" про стягнення збитків та штрафних санкцій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "25" серпня 2021 р.

Суддя Т.О. Пономаренко