ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/213/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрон

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2021, прийняте об 11:30:20 суддею Ржепецьким В.О. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 09.07.2021

у справі № 915/213/21

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю БЕСТ НАФТА

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізичної особи-підприємця Новосада Дмитра Станіславовича

про стягнення 224 280грн.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Агрон звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ТОВ БЕСТ НАФТА про стягнення 224 280,00 грн., а також позивач просив стягнути судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач не поставив йому товар, чим порушив умови укладеного між сторонами усного договору купівлі продажу дизельного пального ДП-Л-ЄВРО-5-ВО) (важкі дистиляти) у кількості 12455,00кг/15035,00л.

Ухвалами суду від 23.03.2021, 18.05.2021 та 01.07.2021 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та фізичну особу-підприємця /далі-ФОП/ Новосада Дмитра Станіславовича.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2021 відмовлено у задоволенні позову, оскільки місцевим господарським судом встановлено, що факт поставки відповідачем товару підтверджується наявними у справі первинними бухгалтерськими документами, у зв`язку з чим відсутні підстави вважити, що ним не виконано відповідні зобов`язання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Скаржник вважає, що місцевий господарський суд неправомірно не прийняв до уваги той факт, що оформлені 07.04.2020 відповідачем на позивача товаро-транспортна накладна, видаткова накладна №108 та акцизна накладна №86 підписані останнім помилково, а отже не є належними доказами поставки відповідачем дизельного пального позивачу.

Також за твердженням апелянта, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно не було враховано і тих обставин, що відсутні докази надходження пального від відповідача, передбачені Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України №281/171/578/155, та факту зберігання його на території філії №3 ТОВ «Агрон», а саме акту про прийняття нафтопродуктів матеріально відповідальними особами та водієм, крім того відсутній і факт наявності цистерн-ємкостей для зберігання такого пального за адресою постачання товару.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що факт поставки позивачу товару підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що відповідачем не було виконано відповідне зобов`язання, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 9.08.2021 скаржнику відмовлено у розгляді справи в порядку загального позовного провадження, отже колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2020 року між ТОВ БЕСТ НАФТА /постачальник/ та ТОВ Агрон /покупець/, було укладено в усній формі правочин щодо купівлі та постачання пального дизельного ДП-Л-ЄВРО-5-ВО ) (важкі дистиляти) у кількості 12455,00 кг/15035.00 л. на територію філії № 3 ТОВ Агрон за адресою: Херсонська область, Каховський район, с Коробки, вул.Промислова, 2.

07.04.2020 відповідачем позивачу було виставлено рахунок-фактуру № 91 (а.с. 6), позивачем було перераховано відповідачу оплату за паливо дизельне згідно договору № 07-04-20-1 від 07.04.2021 на суму 224 280,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2966 від 07.04.2020 (а.с. 7).

Того ж дня поставку було здійснено, на підтвердження факту отримання товару відповідачем надано видаткову накладну №108 від 07.04.2020 (а.с.20, 149) та товарно-транспортну накладну №108 від 07.04.2020 (а.с. 150). Зазначені документи підписані позивачем без зауважень. Також 07.04.2020 відповідачем було складено акцизну накладну №86 та податкову накладну №8. (а.с. 151-152).

Переданий ТОВ Агрон товар було придбано та отримано ТОВ БЕСТ НАФТА 07.04.2020 у ТОВ АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД, що підтверджується видатковою накладною №200407/045 від 07.04.2020, ТТН №АЕТ200407/045, податковою накладною №469, акцизною накладною №599 (а.с. 153-156).

Транспортні послуги відповідачу надавалися ФОП Новосадом Д.С. на підставі договору №03/06-2019 від 03.06.2019 (а.с. 157-158) та були отримані та сплачені згідно виставленого перевізником рахунку №СФ-0000284 від 15.04.2020, Акту здачі-прийняття робіт №ОУ-0000031 від 15.04.2020 (а.с. 159-162).

07.09.2020 Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було здійснено перевірку позивача, за результатом проведення якої складено письмовий акт фактичної перевірки від 07.09.2020, по висновкам якого посадовими особами органу податкової служби не було встановлено факту надходження пального (важкі дистиляти) від ТОВ Бест Нафта та факту зберігання пального на території Філії № 3 ТОВ Агрон, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с Коробки, вул. Промислова, 2.

28.09.2020 позивач звернувся до відповідача з листом від № 544, в якому зазначав, що первинні документи про постачання дизельного палива, а саме: видаткова накладна № 108 від 07.04.2020 та товарно-транспортна накладна від 07.04.2020 № 108 були помилково підписані (без здійснення фактичного контролю за проведенням господарської операції") генеральним директором Приходьком С.М. у центральному офісі ТОВ Агрон у місті Києві, а не у місті постачання товару, а тому вищевказані документи не мають юридичної сили, тому що не було факту поставки товару, тобто, відсутній факт здійснення господарської операції, а тому отримані відповідачем видаткова накладна № 108 від 07.04.2020 та товарно-транспортна накладна від 07.04.2020 № 108 не повинні відображатися на рахунках бухгалтерського обліку відповідача у якості первинних документів.

21 грудня 2020 року позивачем було направлено відповідачу претензію № 722 з вимогою терміново проінформувати позивача про наміри виконати поставку товару з обов`язковим зазначенням фактичного місця поставки для можливості виборки та транспортування товару власними силами, або повернути отриману передоплату на користь позивача у сумі 224 280 грн., у задоволені якої відповідач відмовив.

Предметом спору у даній справі є вимога про повернення сплаченої на виконання укладеного в усній формі правочину щодо купівлі та постачання пального дизельного, попередньої оплати у розмірі 224 280 грн.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладений в усній формі між позивачем та відповідачем правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийнятті товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 1 Закону „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Підтвердженням господарської операції з фактичної передачі товару відповідачу та прийняття його останнім має бути первинний документ, який засвідчує дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (що не засвідчує довіреність), яким має бути видаткова накладна, що за формою та змістом повинна відображати відповідну інформацію.

За п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88 (далі Положення) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо (п.2.5 Положення).

Статтею 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд першої інстанції встановив, що наявні в матеріалах справи документи, зокрема видаткова накладна №108 від 07.04.2020 на суму 22 4280,00 з ПДВ, товарно-транспортна накладною № 108 від 07.04.2020, акцизна накладною №86 від 07.04.2020 та податкова накладною №8 є первинними документами, які без будь-яких заперечень підписані сторонами та оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення "Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку", затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 № 88, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту поставки відповідачем дизельного пального позивачу на виконання умов укладеного між сторонами договору. При цьому доказів, які б в розумінні статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України спростовували вищевикладені обставини позивачем не надано, а тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову через недоведеність позивачем своїх позовних вимог цілком правомірною та обґрунтованою.

Твердження апелянта про те, що товаро-транспортна накладна від 07.04.2020, видаткова накладна №108 від 07.04.2020 та акцизна накладна №86 від 07.04.2020 не надають жодних підстав вважати, що фактично відбулось постачання товару на адресу позивача, оскільки вони були помилково підписані позивачем, колегія суддів не може визнати обґрунтованим, оскільки доказів встановлення зазначених обставин слідчими або судовими органами матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про відсутність акту про прийняття нафтопродуктів матеріально відповідальними особами та водієм, передбаченого Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України та відсутність на території філії № 3 ТОВ «Агрон» цистерн-ємкостей для зберігання пального також не спростовують факту поставки товару.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи; судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а тому рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2021 у справі №915/213/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ Агрон - без задоволення.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника, які він поніс у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2021 у справі №915/213/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрон без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено 03.09.2021 о 12.20.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Головей В.М.

Суддя Колоколов С.І.