ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 серпня 2021 року Справа № 915/1286/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

розглянувши без виклику сторін

заяву Фермерського господарства «Аполон» за вх.№12709/21 від 20.08.2021 про забезпечення позову у справі

за позовом: Фермерського господарства «Аполон»

(57434, Миколаївська обл., Березанський (Миколаївський) р-н, с.Краснопілля,

вул.Першотравнева, буд.22; ідент.код 23087535; адреса представника - адвоката

Коробченка Д.М.: 54017, м.Миколаїв, вул.Декабристів, буд.38-А/20, оф.1;

ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Землетрейд»

(49021, м.Дніпро, вул.Берегова, буд.210; ідент.код 43546959),

про: витребування земельних ділянок з володіння відповідача у постійне користування позивача та визнання за позивачем права постійного користування на земельну ділянку загальною площею 8,98 га,-

в с т а н о в и в:

20.08.2021 за вх.№12704/21 Фермерське господарство «Аполон» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Землетрейд», в якій просить суд:

1) витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Землетрейд» () у постійне користування Фермерського господарства «Аполон» () земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0106, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області;

2) витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Землетрейд» () у постійне користування Фермерського господарства «Аполон» () земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0110, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області;

3) витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Землетрейд» () у постійне користування Фермерського господарства «Аполон» () земельну ділянку площею 1,873 га з кадастровим номером :09:000:0111, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області;

4) витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Землетрейд» () у постійне користування Фермерського господарства «Аполон» () земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0112, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області;

5) визнати за Фермерським господарством «Аполон» () право постійного користування на земельну ділянку, загальною площею 8,98 га, яке посвідчено державним актом серії МК 674, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №156, у тому числі на земельні ділянки з кадастровими номерами :09:000:0106, :09:000:0110, :09:000:0111, :09:000:0112, які знаходяться в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що підставою для пред`явлення вказаного позову слугувало порушення земельного законодавства при наданні Головним управління Держгеокадастру в Миколаївській області у власність громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельних ділянок з кадастровими номерами :09:000:0106 (2 га), :09:000:0110 (2 га), :09:000:0111 (1,873 га), :09:000:0112 (2 га), оскільки ці землі перебували у постійному користуванні позивача у складі земельної ділянки загальною площею 8,98 га, що посвідчувалось державним актом на право постійного користування землею серії МК 674, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №156. При цьому, жодним органом не приймались рішення щодо припинення права постійного користування позивача цими землями, а отже, відповідно до ст.ст.116, 141 Земельного кодексу України, такі земельні ділянки не могли бути відведені у власність вказаних громадян та в подальшому продані ними відповідачу.

За такого, позивач вказує, що він звернулось до суду саме з метою відновлення його порушеного права постійного користування на спірні землі.

До того ж, 20.08.2021 за вх.№12709/21 Фермерське господарство «Аполон» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою, в якій просить суд вжити заходів до забезпечення вказаного позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0106, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області, та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- накладення арешту на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0110, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області, та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- накладення арешту на земельну ділянку площею 1,873 га з кадастровим номером :09:000:0111, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- накладення арешту на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0112, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Землетрейд» (, адреса: вул.Берегова, 210, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49021) вчиняти із земельними ділянками з кадастровими номерами :09:000:0106, :09:000:0110, :09:000:0111, :09:000:0112 дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаних ділянок, їх поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що наявність у відповідача правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірними земельними ділянками на користь третіх осіб.

Заявник вважає, що відповідач, достовірно знаючи про наявність судового спору, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірною землею та ухилення від виконання рішення суду.

До того ж, заявник стверджує, що оскільки спірні земельні ділянки перебувають у власності відповідача, останній відповідно до положень ч.3 ст.20 Земельного кодексу України, може ініціювати питання щодо зміни їх цільового призначення та виду їх функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень органів виконавчої влади шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

Також, на думку заявника, відповідач може здійснювати дії, спрямовані на об`єднання або поділ земельних ділянок, що призведе до необхідності зміни предмету позову або звернення до суду з новим позовом, неможливості своєчасного реального поновлення прав позивача та поверненню земель у придатному для використанні стані, тобто унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

При розгляді заяви судом взято до уваги наступне.

Відповідно до норм ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч.3 ст.137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для забезпечення позову надав оцінку обґрунтованості доводів прокурора щодо необхідності вжиття запропонованих ним заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог прокурора щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у постанові «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 №16, обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого. За позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна (п.п.7.2 п.7 Постанови). Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким забороняється вчинення дій щодо предмета спору (п.9 Постанови).

Відповідно до п.4) ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав зокрема підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Приписами п.6) ч.1 ст.24 такого Закону встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо зокрема наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.4) ч.4 ст.24 вказаного Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі зокрема державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 такого Закону проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Рішення суду або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

До того ж, судом враховується, що відповідно до ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на вище наведені приписи чинного законодавства, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, у визначений ним спосіб, оскільки невжиття запропонованих заявником заходів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а саме, відсутність арешту на спірні земельні ділянки та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо таких земель, може призвести до відчуження спірних земельних ділянок на користь інших осіб; зміну їх цільового призначення та виду їх функціонального використання; вжиття дій, спрямованих на об`єднання або поділ таких земельних ділянок.

Суд також дійшов висновку, що обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиті заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

До того ж, судом приймається до уваги, що запропонований позивачем захід забезпечення позову не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаними земельними ділянками, здійснення господарської діяльності, отримання доходів тощо, а лише обмежить право відповідача відчужити спірні земельні ділянки третім особам, змінити їх цільове призначення та вид їх функціонального використання, об`єднати або поділити такі земельні ділянки до моменту постановлення рішення суду у даній справі.

Керуючись ст.ст.136, 137, 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Фермерського господарства «Аполон» за вх.№12709/21 від 20.08.2021 про забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0106, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

3. Накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0110, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

4. Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,873 га з кадастровим номером :09:000:0111, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

5. Накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :09:000:0112, розташовану в межах території Березанської територіальної громади (колишня Ташинська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

6. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Землетрейд» (49021, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Берегова, буд.210; ідент.код 43546959) вчиняти із земельними ділянками з кадастровими номерами :09:000:0106, :09:000:0110, :09:000:0111, :09:000:0112 дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаних ділянок, їх поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

7. Ухвала є обов`язковою та набирає законної сили з 25.08.2021.

8. Дана ухвала є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання на протязі 3-х років.

За даною ухвалою:

стягувач: Фермерське господарство «Аполон»

(57434, Миколаївська обл., Березанський р-н, с.Краснопілля, вул.Першотравнева, буд.22;

ідент.код 23087535),

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Землетрейд»

(49021, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Берегова, буд.210; ідент.код 43546959).

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 25 серпня 2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва