ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 Справа № 917/1024/21

за позовною заявою Приватної учбово-виробничої фірми «КЛУБ» (, адреса: 36003, м. Полтава, вул. Сковороди, 2А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «Білогір`я Молокопродукт» (, адреса: 37301, Полтавська область, м.Гадяч, вул. Будька, 47)

про стягнення 741 000,00 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

Представники сторін:

від позивача Петрук С.О., док. в справі

від відповідача не з"явився

Приватна учбово-виробнича фірма «КЛУБ» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «Білогір`я Молокопродукт» про стягнення 741 000,00 грн заборгованості за договором поставки №0110-1 від 01.10.2020 року.

Також, разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на кошти у розмірі 759 715,00 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогір`я Молокопродукт» (, адреса: 37301, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47)- р/р: НОМЕР_1 в ПуАТ «КБ «Акордбанк», МФО 380634.

Ухвалою від 01.07.21 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, прийняти до розгляду заяву про забезпечення позову у справі № 917/1024/21, призначити підготовче засідання у справі та судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову на 03.08.2021.

В підготовчому засіданні 03.08.21 заява про забезпечення позову не вирішена.

Ухвалою від 03.08.21 суд постановив відкласти підготовче засідання 17.08.21.

В підготовчому засіданні 17.08.21 представник позивача озвучив та підтримав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 17.08.21 суд постановив у задоволенні заяви Приватної учбово-виробничої фірми «КЛУБ» про забезпечення позову відмовити.

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив.

Інші заяви по суті справи від сторін до суду не надходили.

Ухвалою від 17.08.2021р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/1024/21, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 31.08.2021.

В судовому засіданні 31.08.21 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи та дослідив докази, якими вони обгрунтовуються.

Позивачем позовні вимоги підтримані у повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 31.08.21 р. не з`явились.

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 31.08.21 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між сторонами укладено Договір поставки №0110-1 від 01.10.2020 року (далі по тексту - Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник (відповідач) зобов`язався у встановлений Договором строк поставити та передати Товар у власність Покупця (позивача), а Покупець зобов`язався прийняти Товар та оплатити його в порядку та на умовах цього Договору.

У свою чергу, відповідно до п. 4.5 Договору покупець проводить 100 % оплату за Товар на розрахунковий рахунок Постачальника, згідно рахунка-фактури та відповідної видаткової накладної в день фактичного завантаження Товару.

Позивач вказує, що у відповідності до укладеного між сторонами Договору поставки №0110-1 від 01.10.2020 року протягом 2020 року відповідач постачав на замовлення позивача молочні продукти (Товар) та інші продукти харчування, а Покупець, у відповідності до умов договору, виконував попередню оплату Товару та приймав поставки.

За твердженням позивача, у 2020 році, Позивач на виконання умов Договору перерахував на поточний рахунок Відповідача кошти в сумі 5 214 570,00 грн., а Відповідач виконав поставку за загальну суму 4 476 570,00 грн. Переплата станом на 01.01.2021 року склала суму 741 000,00 грн. Поставка товарів на суму 741 000,00 грн. Відповідачем не була виконана.

В підтвердження наявності переплати позивач надав копії рахунків на оплату, платіжних доручень на оплату товару, видаткових накладних та ТТН на поставку товару, а також підписаний сторонами Актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2021 року.

Також, позивач зазначає, що 15 червня 2021 року направив на адресу Відповідача Акт взаємних розрахунків станом на 15.06.2021 року, згідно з яким заборгованість ТОВ «ТД «Білогір`я Молокопродукт» на користь ПУВФ «Клуб» складає 741 000,00 грн. та вимогу про повернення надлишково сплачених коштів в сумі 741 000,00 грн., оскільки поставка Товару не була виконана Відповідачем.

Вказане відправлення 773 відповідач не отримав, згідно з інформацією про відстеження поштового пересилання ДП «Укрпошта».

Листом вихідний №13 від 15.06.2021 року ПУВФ «Клуб» направило на адресу ТОВ «ТД «Білогір`я Молокопродукт» пропозицію про дострокове розірвання укладеного між сторонами Договору, у відповідності до положень пункту 13.4. Договору - через 20 (двадцять) днів з дати отримання ТОВ «ТД «Білогір`я Молокопродукт» листа.

Вказане виправлення, трек номер 401 відповідач отримав 23.06.2021 року.

Позивач вказує, що повторно направив на адресу відповідача листи вих.№12,13 від 15.06.2021, проекти Додаткової угоди про розірвання договору та Акт взаємного звіряння розрахунків станом на 15.06.2021 року, трек номер відправлення 172. Відповідач отримав вказане відправлення 23.06.2021 року, згідно з інформацією про відстеження поштового пересилання ДП «Укрпошта».

Оскільки в порушення договірних зобов`язань поставка товарів на суму 741 000,00 грн. Відповідачем не була виконана, кошти за непоставлений в рамках договору Товар Відповідач на вимогу Позивача не повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 741 000,00 грн заборгованості.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд зазначає, що за своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

У відповідності до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Також, відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Разом з тим, ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом вище, відповідно до п. 4.5 Договору покупець проводить 100 % оплату за Товар на розрахунковий рахунок Постачальника, згідно рахунка-фактури та відповідної видаткової накладної в день фактичного завантаження Товару.

Наявними в матеріалах справи докази підтверджено, що відповідач виставив позивачу рахунки на оплату замовлень по поставці товару, позивач на умовах попередньої оплати згідно вимог Договору здійснив оплату, всього на суму 5 214 570,00 грн.

Водночас, наявними в матеріалах справи докази підтверджено, що відповідач виконав поставку за загальну суму 4 476 570,00 грн.

Тобто, на виконання договору підприємством позивача на користь відповідача було здійснено оплату у більшому обсязі, ніж склала вартість поставленого йому товару, переплата складає 741 000,00 грн., що підтверджено актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.01.2021 року.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Суд встановив, що наданий відповідачем Акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2021 року підписаний обома сторонами і скріплений їхніми печатками та сума боргу відповідача в розмірі 741 000,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Твердження позивача про те, що, не дивлячись на неодноразові звернення до відповідача, в тому числі і з вимогами, поставка товарів на суму 741 000,00 грн. Відповідачем не була виконана, кошти за непоставлений в рамках договору Товар Відповідач на вимогу Позивача не повернув, відповідач не спростував.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк. Отже, вимогами чинного законодавства покупцю надано право вибору (альтернативи), або наполягати на виконання обов`язку щодо поставки товару, або заявити вимогу про повернення суми передплати. До вираження волі покупця, який варіант визначених законом дій він обрав, у продавця залишається визначений договором поставки обов`язок поставити товар, за який здійснена передплата, у відповідності до визначених умов договору.

За таких обставин, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів постачання товару відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Відтак, позовні вимоги про стягнення 741 000,00 грн. боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі даного позову позивачем сплачено 11115,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 123 від 17.06.2021. Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 22.06.21.

Оскільки позов підлягають задоволенню у повному обсязі, то відповідно витрати на сплату судового збору відшкодуванню підлягають у розмірі 11115,00 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем (клієнт) та Адвокатом Петрук Світланою Олександрівною, що діє на підставі Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю виданого кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області № 495 від 16.11.2006 року укладено Угоду №01/06 про надання правової допомоги адвокатом від 15 червня 2021 року, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якої Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. Суть доручення: формування господарського позову та представництво інтересів юридичної особи - Клієнта - по справі по справі за позовом ПУВФ «Клуб» до ТОВ «ТД Білогір`я Молокопродукт» про стягнення боргу в сумі 741 000,00 грн. основного боргу у Господарському суді Полтавської області, суді апеляційної та касаційної інстанції.

Пунктом 3.1 зазначеної угоди передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі визначеному розрахунком, погодженим сторонами виходячи з гонорару годину роботи в розмірі 950,00 гривень.

Відповідно до п. 4.1 Угоди розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

За домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді доплати або авансу.

Позивачем подано Розрахунок вартості правової допомоги за угодою №01/06 від 15.06.2021, згідно з яким сторонами визначені такі витрати на професійну правничу допомогу у вигляді формування та опрацювання позиції у справі: Аналіз судової практики з подібних питань, попереднє інформування Клієнта з приводу звернення до суду з позовною заявою Г1УВФ «Клуб» до ТОВ «ТД «Білогір`я Молокопродукт» про стягнення боргу в сумі 741 000.00 грн. основного боргу у Господарському суді Полтавської області та узгодження правової позиції, складання адвокатом процесуальних та інших документів, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно розрахунку фіксована оплата послуг правової допомоги у дорученій справі складає 7 600,00 грн. Додаткова винагорода адвоката за участь у судових засіданнях у справі складає 0,00 грн. за одне судове засідання та обчислюється сторонами по факту.

Позивач у позові просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 7600 грн.

Як зазначалося вище, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи (зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката), покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Судом враховано, що 03.10.2019 року Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі №922/445/19, висловила наступну позицію: «Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті витрат на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача повністю в сумі 7 600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «Білогір`я Молокопродукт» (, адреса: 37301, Полтавська область, м.Гадяч, вул. Будька, 47) на користь Приватної учбово-виробничої фірми «КЛУБ» (, адреса: 36003, м. Полтава, вул. Сковороди, 2А) суму боргу у розмірі 741 000,00 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 11 115,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7600 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.09.21

Суддя Киричук О.А.