ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.09.2021 Справа № 905/2415/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Конько В.В., розглянувши матеріали
скарги Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), м. Київ, та зобов`язання державного виконавця вчити певні дії,
при примусовому виконанні наказу від 14.05.2019 у справі № 905/2415/18
за позовом (стягувача) Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
до відповідача (боржника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лавском», м.Київ
про стягнення неустойки за договором №5-41 від 14.11.2016 у розмірі 786849,16грн
за участю представників:
від скаржника (стягувача): Мітасьова О.В. в порядку самопредставництва
від відповідача (боржник): представник не з`явився
від ВДВС: представник не з`явився
26.08.2021 до Господарського суду Донецької області надійшла скарга Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві, м. Київ, в якій заявник просить:
В обґрунтування скарги скаржник посилається на неналежне здійснення з боку державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в межах примусового виконання наказу Господарського суду донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019.
Ухвалою суду від 26.08.2021 скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), призначено до розгляду на 06.09.2021.
При прийнятті скарги до розгляду ухвалою суду від 26.08.2021 Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зобов`язано надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №64522115.
У судове засідання з`явився представник скаржника (стягувача) підтримав вимоги викладені у скарзі. Представник відповідача (боржника) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Посадові особи органу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явились; матеріалів виконавчого провадження не надали.
Як встановлено ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Розглядаючи скаргу, суд виходить з такого.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.04.2019 за наслідком задоволення позовних вимог Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лавском», м. Київ, стягнуто неустойку за договором №5-41 від 14.11.2016 у розмірі 786849,16грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 11802,74грн.

14.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18 видано відповідний наказ.

07.06.2019 стягувач, Служба автомобільних доріг у Донецькій області, за місцезнаходженням боржника звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві з заявою про примусове виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019.

08.07.2019 заступником начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві Кравцовою О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59495639.

25.06.2020 заступником начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві Кравцовою О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказ Господарського суду Донецької області від 14.05.2019 №9052415/18) стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

20.01.2021 стягувач, Служба автомобільних доріг у Донецькій області, за місцезнаходженням боржника повторно звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019.

17.02.2021 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64522115 та про арешт коштів боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

На даний час рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18 є таким, що не виконано.

Як вказує стягувач, при примусовому виконанні наказу господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019 державним виконавцем не було здійснено всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового характеру та не було вжито всіх необхідних виконавчих дій.

Суд зазначає, що за приписами ст.129-1 Конституції України судове рішення ухвалюється іменем України та є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обов`язковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції») виконання рішення розцінюється як складова частина «судового розгляду», право на який гарантується п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

За змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 п.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Чинне законодавство України, у тому числі Закон України «Про виконавче провадження», надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Зокрема, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

При цьому, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч. ч. 4, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд звертає увагу на те, що за змістом ч.8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Викладене свідчить, що законом встановлено обов`язок державного виконавця періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання). Аналогічні висновки викладені у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2018 по справі №911/167/17.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вже зазначалось вище, статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень.

При цьому, п.п. 1,4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.п. 2-4 Розділу IV зазначеного Положення виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 р. за №2432/5.

Отже наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

За приписами ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, системний аналіз Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про наявність у державного виконавця права застосовувати до боржників заходи впливу за невиконання рішення суду, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця накладати штрафи (ст. 188-13), за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, звертатися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст.76 Закону України «Про виконавче провадження»).

За інформацією про виконавче провадження №64522115, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, після відкриття виконавчого провадження №64522115, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшком В.В. винесено постанову від 17.02.2021 про арешт коштів боржника. Після звернення стягувачем до суду з розглядуваною скаргою державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшком В.В. винесено постанову 19.08.2021 про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника; 02.09.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу; 03.09.2021 про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.09.2021.

Доказів вчинення державним виконавцем інших дій, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019, матеріали справи не містять.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що виконавчою службою не доведено вжиття нею всіх заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», з метою примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019. Вказане зумовлює висновок суду про задоволення скарги Служби автомобільних доріг у Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 234, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшка В.В. з виконання рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18.

Зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні якого перебуває наказ Господарського суду Донецької області від 14.05.2019 №905/2415/18, вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на примусове виконання судового рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18.

У судовому засіданні 06.09.2021 оголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.09.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова