ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2549/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх.№ 2-1068/21 від 20.08.2021р. у справі № 916/2549/20

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: 1. Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області (вул. Володимира Князя, 84, смт.Любашівка, Подільський район, Одеська область, 66502), 2. Виконавчого комітету Любашівської селищнї ради Подільського району Одеської області (вул. Володимира Князя, 84, смт.Любашівка, Подільський район, Одеська область, 66502)

про визнання протиправним та скасування розпорядження та рішення

ВСТАНОВИВ:

20.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх.№2639/21) до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області та Виконавчого комітету Любашівської селищнї ради Подільського району Одеської області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 30 липня 2021 року за №103/2021-ОД «Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-05-000094-2 від 26.07.2021р., зобов`язати Любашівську селищну раду Подільського району Одеської області затвердити протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-05-000094-2 від 26.07.2021р. та визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 09 серпня 2021 року за №200 «Про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону».

Позовні вимоги обґрунтовано незаконною відмовою ОСОБА_1 у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-05-000094-2 від 26.07.2021р.

Разом із позовною заявою до господарського суду ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову за вх. №2-1068/21 від 20.08.2021р., в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 2 рішення Виконавчого комітету Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 09.08.2021 за №200 місце знаходження: вул. Володимира Князя, 84, смт. Любашівка, Подільський район, Одеська область, 66502 та заборонити Любашівській селищній раді Подільського району Одеської області на сессії приймати рішення про скасування пункту 1 Додатку 1 рішення Любашівської селищної ради від 26 червня 2020 року №1125 «Про затвердження переліку комунального майна Любашівської селищної ради ОТГ, що підлягає відчудженню» місце знаходження: вул. Володимира Князя, 84, смт. Любашівка, Подільський район, Одеська область, 66502.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що у разі прийняття органом приватизації - Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області на позачерговій сесії рішення про припинення приватизації нежитлової будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 351,1 кв.м., скасування пункту 1 Додатку 1 рішення Любашівської селищної ради від 26 червня 2020 року № 1125 «Про затвердження переліку комунального майна Любашівської селищної ради ОТГ, що підлягає відчудженню», функції управителя нерухомим майном повернуться до Любашівської селищної ради.

Після скасування пункту 1 Додатку 1 рішення Любашівської селищної ради від 26 червня 2020 року № 1125 «Про затвердження переліку комунального майна Любашівської селищної ради ОТГ, що підлягає відчудженню», Позивач буде позбавлений можливості реалізувати рішення Господарського суду Одеської області, у разі його ухвалення на його користь, шляхом повернення процедури приватизації на стадію розгляду, затвердження протоколу електронного аукціону.

Заявник зауважує, що у разі скасування розпорядження Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 30 липня 2021 за № 103/2021-ОД та рішення Виконавчого комітету Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 09.08.2021 за № 200, процедура приватизації об`єкту малої приватизації повернеться на стадію розгляду, затвердження органом приватизації протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-07-05-000094-2 від 26.07.2021 року. Після вирішення вище вказаних питань, орган приватизації має укласти договір купівлі-продажу із переможцем електронного аукціону.

Заявник звертає увагу суду на те, що у разі прийняття Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області на позачерговій сесії рішення про припинення приватизації нежитлової будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 351,1 кв.м., скасування пункту 1 Додатку 1 рішення Любашівської селищної ради від 26 червня 2020 року № 1125 «Про затвердження переліку комунального майна Любашівської селищної ради ОТГ, що підлягає відчудженню», Любашівська селищна рада буде мати правові підстави для повторної відмови у розгляді, затвердженні протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-07-05- 000094-2 від 26.07.2021 року у зв`язку із тим, що приватизація даного об`єкту припинена.

ОСОБА_1 зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 2 рішення Виконавчого комітету Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 09.08.2021 за №200 та заборона Любашівській селищній ради на сессії приймати рішення про скасування пункту 1 Додатку 1 рішення Любашівської селищної ради від 26 червня 2020 року №1125 «Про затвердження переліку комунального майна Любашівської селищної ради ОТГ, що підлягає відчудженню» не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право Любашівської селищної ради на володіння, користування, отримання прибутку в результаті користування майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Правовий аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Проте особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпечення позову;забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі забезпечення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, господарський суд зауважує, що заходи забезпечення позову прямо не пов`язані з предметом та підставами позову у цій справі, не є адекватними та співмірними з заявленим позовом.

Позивачем не доведено, що можливе вчинення відповідачем чи іншими особами дій, які позивач просить суд заборонити як захід забезпечення позову, впливає на виконання рішення суду саме у цій справі або ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких Вадатурський А.М. звернувся до суду в межах знову ж таки цієї справи.

Суд зауважує, що обставини щодо наявності / відсутності обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору, разом цим, матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову містять відповідні обґрунтування, на підтвердження яких надано докази та які суд має оцінити, вирішуючи питання про наявність / відсутність підстав саме для вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд доходить висновку що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів реально існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду в разі задоволення саме заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження та рішення, оскільки судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання.

Отже, здійснивши оцінку доводів учасників справи щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 з вищезазначених підстав задоволенню не підлягає.

Водночас, суд вважає необхідним зауважити, що під час розгляду заяви про забезпечення позову питання обґрунтованості та підставності самого позову судом не вирішуються, адже дані обставини є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. № 2-1068/21 від 20.08.2021р.) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набрала чинності 25.08.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя О.В. Цісельський