РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2021Справа №910/7291/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."

про стягнення 15 855,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про стягнення 15 855,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" на підставі Договору "ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС" №2001556 серії PKS від 22.09.2020 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201212726, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 15 855,91 грн. покладається на відповідача.

В змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 відкрито провадження у справі №910/7291/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 14.05.2021 була надіслана відповідачу 17.05.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4, корпус 6А), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №33 була вручена Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." 21.05.2021.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 у справі №910/7291/21 встановлено Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." повинне було подати відзив на позов у строк до 07.06.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

31.05.2021 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" надійшла заява про приєднання до матеріалів справи доказів направлення Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" заяви про страхове відшкодування вих. №04-3284 від 11.01.2021, на виконання п. 9 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.05.2021.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін до суду не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

22.09.2020 між Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір "ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС" №2001556 серії PKS (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 .

Пунктом 1.15 Договору передбачено, що строк його дії з 29.09.2020 по 28.09.2021.

24.11.2020 о 08 годині 29 хвилин по вул. Теодора Драйзера, буд. 5 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_2 . А саме: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Opel Astra, не дотримався безпечної дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Highlander, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду №483312.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Деснянського районного суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №754/16124/20, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зверненням страхувальника до страховика за Договором, позивачем на підставі страхового акту №148987 від 18.12.2020, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автосаміт ЛТД" рахунку-фактури № від 01.12.2020 на суму 33 564,91 грн., виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів (на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосаміт ЛТД") у загальній сумі 33 564,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням №19366 від 18.12.2020.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 33 564,91 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Деснянського районного суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №754/16124/20 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Opel Astra, державний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Opel Astra, державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201212726, що підтверджується інформацією з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 24.11.2020.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову висновок експертного автотоварознавчого дослідження №76-D/83/7 складений 09.02.2021 судовим експертом Урусовим С.В. (свідоцтво №2030 від 23.06.2020, видане Міністерством юстиції України), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,573, складає 17 855,91 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 17 855,91 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Із інформації з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що розміру франшизи за полісом №ЕР/201212726 становить 2 000,00 грн., а ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 грн.

Відтак, до позивача перейшло право вимоги до відповідача з виплати відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням франшизи та зносу у розмірі 15 855,91 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач у відповідності до приписів ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування на суму 33 564,91 грн. (вих. №04-3284 від 11.01.2021), яка направлена відповідачу 13.01.2021 (відправлення №028).

У відповідь на вказану заяву Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." листом вих. №51-150 від 09.03.2021 повідомило позивача, що сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи та зносу, становить 20 405,32 грн. і така сума буде перерахована на рахунок Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" у встановлені строки або врахована при зарахуванні зустрічних вимог за домовленістю.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на дату направлення відповідачу заяви позивача про виплату страхового відшкодування вих. №04-3284 від 11.01.2021 - 13.01.2021, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів прийняття відповідачем вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай.", станом на момент розгляду даної справи, повинне було виплати Приватному акціонерному товариству "Просто-Страхування" страхове відшкодування у розмірі 15 855,91 грн.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." не здійснило відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 15 855,91 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." є таким, що прострочило своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 15 855,91 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" та наявність правових підстав для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." страхового відшкодування у розмірі 15 855,91 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представництво інтересів Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" в межах справи №910/7291/21 здійснювалось адвокатом Синюк Станіславом Леонідовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6423/10 від 15.022018) на підставі ордеру серії КС №791384 від 01.03.2021.

Як вбачається із інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адвокат Синюк Станіслав Леонідович є керівником Адвокатського бюро "Синюк та Партнери".

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" було долучено до позовної заяви Договір №1 про надання правової допомоги від 02.01.2020, укладений між Адвокатським бюро "Синюк та Партнери" (адвокатське бюро) та позивачем (клієнт), у відповідності до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає а себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 та 4.6 Договір №1 про надання правової допомоги від 02.01.2020 вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками сторін з кожної сторони.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених Договором про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" та Адвокатським бюро "Синюк та Партнери" було складено Акт виконаних робіт від 01.03.2021 на суму 77 000,00 грн. (з яких 5 000,00 грн. за надання послуг у справі де страхувальником є Скачков Михайло Юрійович), який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" було прийнято виконані адвокатським бюро роботи (послуги) за вказаним актом без зауважень та здійснено їх оплату у розмірі 77 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3549 від 01.03.2021.

Згідно з Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 31.03.2021 адвокатом Синюком С.Л. було надано послуги з консультації замовника на суму 1 000,00 грн., підготовчих дій на суму 2 000,00 грн., а також послуги із підготовки та подання позовної заяви в суд на суму 2 000,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі та відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673) суму страхового відшкодування у розмірі 15 855 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 91 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко