СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2021 р. Справа № 922/3982/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: Зубченко І.В. (доповідач), Гребенюк Н.В., Радіонова О.О.
при секретарі судового засідання: Бірчак К.Є.
за участю представників:
від позивача:Тимофієв Є.Л., ордер серія АЕ №1076776 від 03.08.2021р., свідоцтво серія ДП №3939 від 08.10.2018р.
від відповідача:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб", м.Запоріжжя (вх.№1595Х/3 від 24.05.2021р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене 29.03.2021р. (повний текст складено та підписано 08.04.2021р. у м.Харкові)
у справі №922/3982/20 (суддя Ольшанченко В.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб", м.Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс", м.Харків
про стягнення 1.636.677,43грн.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб", м.Запоріжжя, позивач, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс", м.Харків, про стягнення 1.636.677,43грн., які складаються з основного боргу в розмірі 1.203.057,44грн., 3% річних за період з 02.10.2017р. по 30.11.2020р. у розмірі 135.077,79грн. та інфляційних за період з жовтня 2017р. по жовтень 2020р. у розмірі 298.542,20грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка протокольною ухвалою місцевого господарського суду від 01.03.2021р. прийнята до розгляду). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р. щодо оплати отриманого товару.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. (повний текст складено та підписано 08.04.2021р.) у справі №922/3982/20 у позові відмовлено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" заборгованість за договором поставки №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р. у сумі 1.203.057,44грн. та судовий збір у сумі 18.045,86грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. у справі №922/3982/20 скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача 3% річних за період з 02.10.2017р. по 30.11.2020р. у сумі 135.077,79грн. та інфляційних за період з жовтня 2017р. по жовтень 2020р. у сумі 298.542,20грн., прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. у справі №922/3982/20 залишити без змін.

На переконання апелянта, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права (ст.ст.13, 161, 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)), з неправильним застосуванням норм матеріального права (ч.1 ст.530, ст.610, ст.611, ч.2 ст.625, ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)), за наслідками неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Скаржник зауважує, що висновки місцевого господарського суду про те, що позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про готовність металопрокату до відвантаження, з яким пов`язана дата виникнення у відповідача зобов`язання з його оплати, є хибними з огляду на сукупність наступних обставин:

- видаткові накладні та довіреності на отримання продукції підтверджують відвантаження продукції відповідачу, що, у свою чергу, підтверджує факт готовності продукції до відвантаження та свідчить про обізнаність відповідача про готовність продукції до відвантаження;

- оскільки сторонами в договорі не передбачено порядок надсилання повідомлень про готовність продукції до відвантаження, відповідні повідомлення надсилалися на електронну пошту. У зв`язку з тим, що повідомлення надсилалися у 2017р. - 2019р., у архіві електронної пошти відсутня інформація про відправлення;

- відповідач не скористався правом подати заперечення щодо викладених у позовній заяві обставин, зокрема, щодо факту отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження, та правом участі у судових засіданнях. Така поведінка свідчить про визнання всіх обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Для розгляду апеляційної скарги згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2021р. вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху з метою усунення скаржником впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали допущених при її поданні недоліків.

Після отримання на поштову адресу суду від скаржника на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 28.05.2021р. заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2021р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. (повний текст складено та підписано 08.04.2021р.) у справі №922/3982/20, відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" у строк до 21.07.2021р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2021р. розгляд справи №922/3982/20 призначено на 04.08.2021р.

30.07.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" через канцелярію суду отримано відзив на апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

Згідно резолютивної частини відзиву відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін. За коротким змістом відзиву заявник зазначає, що рішення місцевого господарського суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Оскільки позивач не надав доказів повідомлення відповідача про готовність металопрокату до відвантаження, з яким пов`язана дата виникнення у відповідача зобов`язання з його оплати, вірним є висновок суду про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про строк оплати товару, отже має місце прострочення кредитора, через яке не настає прострочення боржника. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних є необґрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

У судове засідання 04.08.2021р. представники сторін не з`явились. 03.08.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване веденням переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" про мирне врегулювання спору. Крім того, 03.08.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" отримано клопотання про відкладення розгляду справи (із накладенням кваліфікованого електронного підпису), мотивоване неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні через участь у інших судових засіданнях.

Розглянувши у судовому засіданні 04.08.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу в контексті наведених у ньому причин, враховуючи незначний пропуск строку на подання відзиву, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на подання відзиву та про задоволення відповідного клопотання відповідача.

Керуючись приписами ч.ч.1, 3 ст.216 ГПК України, враховуючи першу неявку у судове засідання представників сторін, повідомлення останніми причин неявки, які судом апеляційної інстанції визнані поважними, з метою надання сторонам можливості реалізувати в апеляційному перегляді процесуальні права, забезпечення встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950р. гарантій, у контексті усталеної практики Європейського суду з прав людини, їх застосування щодо належності перегляду судової справи та повноти встановлення і дослідження обставин, наявність встановленого ГПК України строку розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду справи в межах встановленого цим Кодексом строку на 01.09.2021р.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Медуниці О.Є., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 31.08.2021р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано наступний склад судової колегії: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Радіонова О.О.

У судовому засіданні 01.09.2021р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належне повідомлення останнього про час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, позиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" викладена у відзиві на апеляційну скарзі. Крім того судом враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Керуючись наведеними приписами законодавства, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання ухвалою суду від 04.08.2021р. не була визнана судом обов`язковою, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №922/3982/20 за відсутністю представника відповідача.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 269 ГПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 01.09.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" (далі покупець) укладений договір поставки №17/10-ДЗПТ (далі - договір), за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити металопродукцію в кількості, сортаменті, за цінами і в строки відповідно до специфікацій до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.1.2 договору виробником металопродукції за цим контрактом є ЗАТ Волгоградський металургійний комбінат "Красный Октябрь", ТОВ "ЗЕМЗ".

Ціна металопродукції встановлюється на кожну партію і вказується в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору загальна сума поставки по договору (сума договору) не перевищує 10.000.000,00грн., з урахуванням ПДВ.

Умови поставки визначаються сторонами відповідно до Інкотермс 2010 і вказуються в специфікаціях (п.4.1 договору).

За умовами п.4.2 договору строки та умови поставки металопродукції обумовлюються сторонами по кожній поставці окремо і фіксуються в специфікаціях.

Постачальник поставляє продукцію покупцеві за умови 100% оплати кожної партії, що відвантажується. Строки готовності продукції до відвантаження і строк відвантаження металопродукції дійсні за умови дотримання покупцем обумовлених строків оплати металопродукції (п.4.4 договору).

Згідно з п.5.1 договору порядок оплати кожної партії металопродукції встановлюється в специфікаціях.

Датою оплати є дата зарахування грошових коштів на рахунок в банку постачальника (п.5.3 договору).

Відповідно до п.5.4 договору підставою для здійснення платежів є рахунки, виставлені постачальником.

Договір поставки №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р. підписаний сторонами з протоколом розбіжностей від 22.09.2017р. у редакції покупця.

На виконання умов договору сторонами підписано специфікації №2 від 27.09.2017р., №4/1 від 05.03.2018р., №3 від 12.03.2018р. та №5 від 01.03.2019р.

За умовами специфікації №2 від 27.09.2017р. до договору позивач зобов`язався передати круг 40ХГНМ розміром 160х2970/5940 у кількості 190,00 тон по ціні за тону 24.810,00грн. (без ПДВ), сума 4.713.900,00грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 942.780,00грн., усього на суму 5.656.680,00грн. Строк поставки - 45 днів.

Пунктом 4 названої специфікації узгоджені наступні умови оплати:

- 30% оплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами специфікації;

- 70% оплачується по факту готовності металопрокату до відвантаження (м.Дніпро).

За умовами специфікації №4/1 від 05.03.2018р. до договору позивач зобов`язався передати відповідачу круг 35ХМ розміром 110х2000/6000 у кількості 25,00 тон, ціна за тону 26.740,00грн. (без ПДВ), сума 668.500,00грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 133.700,00грн., усього на суму 802.200,00грн. Строк поставки - 30-45 днів.

Пунктом 4 названої специфікації узгоджені умови оплати:

- 50% оплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами специфікації;

- 50% оплачується по факту готовності металопрокату до відвантаження (м.Дніпро).

За умовами специфікації №3 від 12.03.2018р. до договору позивач зобов`язався передати круг 40ХГНМ розміром 135х2985/5970 у кількості 110,210 тон, ціна за тону (без ПДВ) 27.220,00грн., сума без ПДВ 2.999.916,20грн., ПДВ 20% - 599.983,24грн., усього на суму 3.599.899,44грн. Строк поставки - 30-45 днів.

Пунктом 3 названої специфікації узгоджені умови оплати:

- 50% оплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами специфікації;

- 50% оплачується по факту готовності металопрокату до відвантаження (м.Дніпро).

За умовами специфікації №5 від 01.03.2019р. до договору позивач зобов`язався передати: круг 40ХГНМ розміром 115х2040/4080 у кількості 20,794 тон, ціна за тону без ПДВ 24.380,00грн., сума без ПДВ 506.957,72грн.; круг 40ХГНМ розміром 115х2040/4080 у кількості 26,940 тон, ціна за тону без ПДВ 24.920,00грн., сума без ПДВ 671.344,80грн.; круг 40ХГНМ розміром 135х2985/5970 у кількості 105,298 тон, ціна за тону без ПДВ 23.840,00грн., сума без ПДВ 2.510.304,32грн.; круг 40ХГНМ розміром 135х2985/5970 у кількості 12,940 тон, ціна за тону без ПДВ 24.380,00грн., сума без ПДВ 315.477,20грн.; ПДВ 20% 800.816,81грн., усього на суму 4.804.900,85грн. Строк поставки за наявністю.

Відповідно до п.3 зазначеної специфікації умови оплати: 100% по факту готовності металопрокату до відвантаження (м.Дніпро).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" долучено до матеріалів справи копії наступних повідомлень про готовність металопродукції до відвантаження: №03/11-17 від 03.11.2017р. (по специфікації №2 від 27.09.2017р. до договору); №07/06-18 від 07.06.2018р. (по специфікації №4/1 від 27.09.2017р. до договору); №26/05-18 від 26.04.2018р. (по специфікації №3 від 12.03.2018р. до договору); №28/05-19 від 28.04.2019р. (по специфікації №5 від 01.03.2019р. до договору). У свою чергу, як вірно зазначено місцевим господарським судом, позивачем не надано доказів направлення або вручення відповідачу зазначених повідомлень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" товар у період з 06.11.2017р. по 22.04.2019р. на загальну суму 11.327.141,17грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи копії видаткових накладних, які підписані сторонами без зауважень: №297 від 06.11.2017р. на суму 625.092,91грн.; №300 від 07.11.2017р. на суму 639.919,37грн.; №301 від 07.11.2017р. на суму 640.336,18грн.; №298 від 08.11.2017р. на суму 613.065,02грн.; №306 від 13.11.2017р. на суму 597.226,32грн.; №307 від 14.11.2017р. на суму 629.707,57грн.; №308 від 14.11.2017р. на суму 641.288,88грн.; №336 від 28.11.2017р. на суму 627.683,08грн.; №380 від 18.12.2017р. на суму 625.986,07грн.; №202 від 02.05.2018р. на суму 664.124,45грн.; №204 від 03.05.2018р. на суму 692.803,44грн.; №205 від 03.05.2018р. на суму 696.657,79грн.; №206 від 03.05.2018р. на суму 663.405,84грн.; №219 від 17.05.2018р. на суму 667.717,49грн.; №233 від 17.05.2018р. на суму 508.504,18грн.; №256 від 12.06.2018р. на суму 341.480,50грн.; №44 від 01.04.2019р. на суму 596.247,94грн.; №48 від 16.04.2019р. на суму 285.622,27грн.; №51 від 22.04.2019р. на суму 570.271,87грн.

Матеріали справи, разом з іншим, містять копії довіреностей відповідача про отримання ТМЦ, а саме: №5388 від 18.12.2017р.; №5138 від 27.11.2017р.; №4943 від 14.11.2017р.; №4942 від 14.11.2017р.; №4930 від 13.11.2017р.; №4863 від 08.11.2017р.; №4828 від 06.11.2017р.; №4828 від 06.11.2017р.; №4823 від 06.11.2017р.; №1859 від 16.05.2018р.; №1676 від 03.05.2018р.; №1677 від 03.05.2018р.; №1678 від 03.05.2018р; №1661 від 02.05.2018р.; №1862 від 16.05.2018р.; №1099 від 22.04.2019р.; №930 від 01.04.2019р.; №2143 від 11.06.2018р.; №930 від 01.04.2019р.

Як убачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень та не оспорюється відповідачем, останнім частково сплачено вартість поставленого товару на загальну суму 10.124.083,73грн. згідно наступних платіжних доручень: №1629 від 22.04.2019р. на суму 586.464,00грн.; №1550 від 16.04.2019р. на суму 286.080,00грн.; №1362 від 29.03.2019р. на суму 572.160,00грн.; №2568 від 12.06.2018р. на суму 279.602,00грн.; №2168 від 16.05.2018р. на суму 298.507,46грн.; №2142 від 15.05.2018р. на суму 995.024,87грн.; №1612 від 18.04.2018р. на суму 1.223.699,42грн.; №1613 від 18.04.2018р. на суму 935.500,00грн.; №1499 від 12.04.2018р. на суму 370.000,00грн.; №1186 від 22.03.2018р. на суму 160.440,00грн.; №474 від 02.02.2018р. на суму 445.771,14грн.; №467 від 02.02.2018р. на суму 400.000,00грн.; №2228 від 24.11.2017р. на суму 1.200.000,00грн.; №2088 від 03.11.2017р. на суму 257.022,84грн.; №2059 від 02.11.2017р. на суму 416.808,00грн.; №1656 від 11.10.2017р. на суму 1.697.004,00грн.

Невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого за договором поставки №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р. товару стало підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" з розглядуваним позовом до суду.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що кореспондується зі ст.509 ЦК України, у силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р., який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

З огляду на приписи ст.265 ГК України та ст.712 ЦК України за договором поставки обов`язку постачальника (у розглядуваному випадку позивача) передати (поставити) у зумовлені строки (строк) товар (товари) кореспондується обов`язок покупця (у розглядуваному випадку відповідача) прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом позову у розглядуваній справі є матеріально-правові вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1.203.057,44грн., 3% річних за період з 02.10.2017р. по 30.11.2020р. у розмірі 135.077,79грн. та інфляційних за період з жовтня 2017р. по жовтень 2020р. у розмірі 298.542,20грн.

Згідно тверджень позивача, за специфікаціями №2 від 27.09.2017р. і №4/1 від 05.03.2018р. борг відсутній, за специфікацією №3 від 12.03.2018р. борг становить 323.075,36грн. та за специфікацією №5 від 01.03.2019р. борг становить 879.982,08грн.

З огляду на доведеність матеріалами справи факту поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" товару на загальну суму 11.327.141,17грн., наявність у матеріалах справи доказів погашення відповідачем заборгованості лише на суму 10.124.083,73грн. та відсутність заперечень останнього стосовно факту отримання товару і наявності спірної заборгованості, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за поставлений за договором №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р. товар у сумі 1.203.057,44грн.

Частиною 2 ст.625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.198 ГК України відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Згідно приписів ч.2 ст.613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Частиною 4 ст.612 ЦК України визначено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Як зазначалося вище за текстом постанови, у специфікаціях до договору №17/10-ДЗПТ від 22.09.2017р. сторони узгодили умови оплати товару остаточна оплата по факту готовності металопродукції до відвантаження. У свою чергу, матеріали справи не містять доказів направлення або вручення відповідачу повідомлень про готовність металопрокату до відвантаження, у зв`язку із чим місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що відповідач не був належним чином повідомлений про строк оплати товару.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що, оскільки сторонами в договорі не передбачено порядок надсилання повідомлень про готовність продукції до відвантаження, відповідні повідомлення надсилалися на електронну пошту. У зв`язку з тим, що повідомлення надсилалися у 2017р. - 2019р., у архіві електронної пошти відсутня інформація про відправлення. Разом з тим, зазначені твердження про направлення повідомлень про готовність металопродукції до відвантаження на адресу відповідача, за відсутності належних та допустимих у контексті чинного ГПК України доказів, позбавлені юридичного значення.

Як вірно зазначає апелянт, видаткові накладні та довіреності на отримання продукції підтверджують відвантаження продукції відповідачу. Однак, усупереч твердженням скаржника, названі документи не є належним повідомленням відповідача про готовність металопродукції до відвантаження в контексті погоджених сторонами умов договору.

Матеріали справи, разом з іншим, не містять доказів направлення позивачем на адресу відповідача вимоги про оплату товару в порядку ч.2 ст.530 ЦК України.

Крім того, за умовами п.4.4 договору постачальник поставляє продукцію покупцеві за умови 100% оплати кожної партії, що відвантажується. Разом з тим, як вірно зазначено місцевим господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Транссєрвіс" товар з порушенням умов пункту 4.4 договору по специфікації №3 від 12.03.2018р. (без здійснення відповідачем 50% його оплати) та по специфікації №5 від 01.03.2019р. (без 100% оплати відповідачем товару).

При цьому, як вірно зазначено місцевим господарським судом, у наданому позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних невірно визначені періоди нарахування 3% річних з 02.10.2017р. та інфляційних з жовтня 2017р., оскільки умовами специфікацій до договору поставки визначено, що оплата товару повинна бути здійснена по факту готовності металопродукції до відвантаження, а надана до суду копія першого повідомлення №03/11-17 про готовність металопродукції до відвантаження датована 03.11.2017р., другого - 07.06.2018р., третього - 26.04.2018р., четвертого - 28.04.2019р., що не узгоджується з визначеною позивачем початковою датою розрахунку (з 02.10.2017р.). До того ж, як зазначалося вище, матеріали справи не містять доказів направлення позивачем названих повідомлень відповідачу.

З огляду на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог у частині стягнення 3% річних та інфляційних, господарський суд Харківської області дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Судова колегія відхиляє як такі, що не узгоджуються з приписами чинного законодавства, твердження скаржника про те, що факт невикористання відповідачем права на подання заперечень щодо викладених у позовній заяві обставин та права на участь у судових засіданнях свідчить про визнання всіх обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб" підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод прецизійних труб", м.Запоріжжя, на рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. (повний текст складено та підписано 08.04.2021р.) у справі №922/3982/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2021р. (повний текст складено та підписано 08.04.2021р.) у справі №922/3982/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 01.09.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06.09.2021р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова