ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5076/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

та представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Осипенка Геннадія Анатолійовича, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Шаповала Віталія Руслановича, м. Дніпро

про стягнення 104557,59 грн

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Осипенко Геннадій Анатолійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шаповала Віталія Руслановича 104557,59 грн, з яких: 72068,48 грн - основний борг, 3926,23 грн - пеня, 907,51 грн - 3% річних, 3445,37 грн - інфляційні витрати, 24210,00 грн - штраф за простій автотранспорту.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором перевезення вантажу № 27/10 від 27.10.2020 в частині повної та своєчасної оплати послуг з перевезення вантажів.

Ухвалою суду від 31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначенням судового засідання на 29.06.2021, після чого судове засідання було відкладено до 20.07.2021 у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

12.07.2021 позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про задоволення позову.

Ухвалою суду від 20.07.2021 розгляд справи відкладено до 27.08.2021.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву в установлений судом строк та на участь у судових засіданнях не скористався.

Повідомлення сторін про судове провадження у справі мало місце відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 5 частини четвертої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про фізичну особу-підприємця, зокрема, щодо її місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Ухвали суду від 31.05.2021, 29.06.2021, 20.07.2021 були надіслані відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина сьома статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

На адресу суду повернулися направлені відповідачу конверти з копіями ухвал суду, до яких відділенням поштового зв`язку додано довідки про причину невручення поштових відправлень: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ці факти свідчать про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на наведені норми та з урахуванням заяви позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Осипенком Геннадієм Анатолійовичем (далі - позивач, перевізник) та Фізичною особою-підприємцем Шаповалом Віталієм Руслановичем (далі - відповідач, замовник) укладено договір перевезення вантажу № 27/10 від 27.10.2020 (далі - договір).

У порядку та на умовах, визначених цим договором, перевізник бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому для перевезення вантаж - зернові та олійні культури з місця призначення, до пункту призначення (згідно з транспортною накладною), і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник бере на себе зобов`язання з оплати за перевезення вантажу згідно виставленого рахунку та акта виконаних робіт (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору конкретні обсяги вантажів, строки перевезення за кожним конкретним замовленням оформлюються заявкою, яка подається замовником перевізнику у письмовій або усній формі.

За умовами 2.4 договору замовник зобов`язаний указувати в заявці найменування вантажу, вагу, пункти завантаження та розвантаження, строки завантаження, вартість транспортних послуг та форму оплати за перевезення.

Пунктами 4.3, 4.5 договору на замовника покладено обов`язки із завантаження (розвантаження) транспортного засобу, наданого для виконання перевезення, але не більше 24 годин та своєчасної сплати за послуги з перевезення згідно з пунктом 5 цього договору.

Розділом 5 договору визначено порядок розрахунків і плати за перевезення вантажу.

Згідно з пунктом 5.1 договору розрахунки між перевізником і замовником здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника.

Розрахунки здійснюються протягом 7 банківських днів у сумі 100% від вартості наданих послуг після доставки вантажу до пункту призначення, отримання рахунку (пункт 5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що за прострочення розрахунку замовник сплачує перевізнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до пункту 6.5 договору в разі виникнення простою транспортного засобу при завантаженні чи розвантаженні вантажу (понад нормативи, указані в пункті 4 цього договору) замовник сплачує перевізнику штраф у розмірі 1000 грн за добу за кожний автомобіль окремо.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 8.1 договору).

Як убачається з наявних у справі актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарно-транспортних накладних, перевізником (позивачем) на виконання умов договору протягом жовтня - грудня 2020 року надавалися замовнику (відповідачу) послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Послуги з перевезення надавались автомобілями, належними позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів: НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 (а.с. 17 - 24).

Водії, зазначені в товарно-транспортних накладних: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, перебувають із позивачем у трудових відносинах, про що свідчать накази про прийняття на посаду водія автотранспортних засобів: № 23 від 01.09.2020, № 7 від 18.05.2015, № 9 від 26.07.2018, № 12 від 11.10.2018 (а.с. 25 - 28).

Спірними за позовом є автомобільні перевезення на заявлену позивачем суму 72 068,48 грн за наступними підписаними сторонами без заперечень та зауважень актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- № ОУ-0000066 від 06.12.2020 на суму 34371,00 грн, з яких відповідно до бухгалтерського обліку позивача (рах. 361) залишок заборгованості становить 5340,28 грн) (а.с. 45, 50);

- № ОУ-0000067 від 08.12.2020 на суму 35824,80 грн (а.с. 55);

- № ОУ-0000068 від 10.12.2020 на суму 14624,00 грн (а.с. 59);

- № ОУ-0000071 від 11.12.2020 на суму 16279,40 грн (а.с. 63).

Факт надання послуг перевезення за спірними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) підтверджується товарно-транспортними накладними №№ 132 від 05.12.2020, № 133 від 05.12.2020, № 134 від 05.12.2020, № 155 від 07.12.2020, № 158 від 07.12.2020, № 159 від 07.12.2020, № 173 від 08.12.2020, № 183 від 09.12.2020, № 181 від 09.12.2020, № 185 від 10.12.2020, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 47 - 49, 52-54, 57-58, 61-62).

За спірними актами позивачем були виставлені відповідачу для оплати рахунки: № СФ-0000076 від 06.12.2020 на суму 34371,00 грн (а.с. 46), № СФ-0000077 від 08.12.2020 на суму 35824,80 грн (а.с. 51), № СФ-0000078 від 10.12.2020 на суму 14624,00 грн (а.с. 56), № СФ-0000081 від 11.12.2020 на суму 16279,40 (а.с. 60).

Відповідно до оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 361 "Замовлення; Контрагенти: Шаповал В.Р. ФОП" за 01.10.2020 - 17.05.2021 за відповідачем, після здійснення ним часткової оплати у сумі 29030,72 грн на підставі рахунку-фактури № СФ-0000076 від 06.12.2020, обліковується заборгованість перед позивачем у загальній сумі 72 068,48 грн (а.с. 45).

З метою досудового врегулювання спору позивачем службою кур`єрської доставки "Нова Пошта" було направлено відповідачу лист-вимогу № 30/12 від 30.12.2020 про оплату заборгованості за надані послуги перевезення вантажу в сумі 72 068,48 грн та штрафних санкцій за простій автотранспорту в сумі 24210,00 грн.

Несплата відповідачем заборгованості за автоперевезення вантажів за спірними актами і є причиною спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з наданням позивачем послуг перевезення вантажу за договором № 27/10 від 27.10.2020, виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо їх повної оплати, а також наявністю підстав для покладення на відповідача відповідальності за невиконання грошових зобов`язань та простій автомобільного транспорту.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом частини першої статті 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною першою статті 919 цього Кодексу передбачено, що доставка вантажу до пункту призначення здійснюється перевізником у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до частини першої та другої статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Позивач свої зобов`язання з перевезення за договором виконав повныстю, що підтверджується наданими товарно-транспортними накладними №№ 132 від 05.12.2020, № 133 від 05.12.2020, №134 від 05.12.2020, № 155 від 07.12.2020, № 158 від 07.12.2020, № 159 від 07.12.2020, № 173 від 08.12.2020, № 183 від 09.12.2020, № 181 від 09.12.2020, № 185 від 10.12.2020 та складеними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000066 від 06.12.2020 на суму 34371,00 грн, № ОУ-0000067 від 08.12.2020 на суму 35824,80 грн, № ОУ-0000068 від 10.12.2020 на суму 14624,00 грн та № ОУ-0000071 від 11.12.2020 на суму 16279,40 грн.

Враховуючи вимоги пункту 5.2 договору відповідач повинен був оплатити вартість наданих позивачем послуг із перевезення в такі строки:

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000066 від 06.12.2020 та рахунком-фактурою № СФ-0000076 від 06.12.2020 на суму 34371,00 грн - не пізніше 15.12.2020;

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000067 від 08.12.2020 та рахунком-фактурою № СФ-0000077 від 08.12.2020 на суму 35824,80 грн - не пізніше 17.12.2020;

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000068 від 10.12.2020 та рахунком-фактурою № СФ-0000078 від 10.12.2020 на суму 14624,00 грн - не пізніше 21.12.2020;

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000071 від 11.12.2020 та рахунком-фактурою № СФ-0000081 від 11.12.2020 на суму 16279,40 грн - не пізніше 22.12.2020.

Докази оплати заборгованості за вказаними актами в сумі 72 068,48 грн (5340,28+35824,80+14624,00+16279,40 = 72068,48) відсутні. Строк оплати є таким, що настав.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги про стягнення основного боргу у сумі 72068,48 грн є законними й обґрунтованими.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 3926,23 грн, розрахована із заборгованості за кожним із спірних актів за загальний період з 16.12.2020 по 21.05.2021.

Перевіркою наданого розрахунку пені судом встановлені арифметичні помилки.

За наслідком здійсненого судом перерахунку пеня підлягає зменшенню до 3925,44 грн, з яких:

- 297,51 грн за період з 16.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 5340,28 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000066 від 06.12.2020;

- 1972,37 грн за період з 18.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 35824,80 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000067 від 08.12.2020;

- 785,97 грн за період з 22.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 14624,00 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000068 від 10.12.2020;

- 869,59 грн за період з 23.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 16279,40 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000071 від 11.12.2020.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 3445,37 грн розраховані ним за загальний період із січня по квітень 2021 року, а 3% річних у сумі 907,51 грн - за загальний період з 16.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості за кожним із спірних актів.

Перевіривши надані розрахунки, правових підстав для зменшення заявлених до стягнення інфляційних втрат судом не встановлено.

Водночас, внаслідок допущених арифметичних помилок розраховані позивачем 3% річних підлягають зменшенню до 907,32 грн, з яких:

- 68,89 грн за період з 16.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 5340,28 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000066 від 06.12.2020;

- 456,29 грн за період з 18.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 35824,80 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000067 від 08.12.2020;

- 181,47 грн за період з 22.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 14624,00 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000068 від 10.12.2020;

- 200,67 грн за період з 23.12.2020 по 21.05.2021 із заборгованості у сумі 16279,40 грн за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000071 від 11.12.2020.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу за простій автомобільного транспорту у сумі 24210,00 грн, суд зазначає таке.

Обгрунтовуючи заявлений до стягнення штраф за простій автомобільного транспорту під час їхнього завантаження (розвантаження), позивач посилається на неоплачені відповідачем виставлені йому рахунки- фактури та листи-вимоги на його адресу.

Зокрема, позивач указує на те, що ним на підставі пункту 6.5 договору відповідачу були виставлені рахунки на оплату штрафу за простій автомобільного транспорту на загальну суму 48960,00 грн та були надіслані листи-вимоги про сплату цих штрафних санкцій: № 01/11 від 01.11.2020, № 5/11 від 05.11.2020, № 10/11 від 10.11.2020, № 11/11 від 11.11.2020, № 12/11 від 12.11.2020, № 13/11 від 13.11.2020, № 14/11 від 14.11.2020, № 16/11 від 16.11.2020, № 16/11-1 від 16.11.2020, № 16/11-2 від 16.11.2020, № 17/11 від 17.11.2020, № 19/11 від 19.11.2020, № 21/11 від 21.11.2020, № 22/11 від 22.11.2020, № 23/11 від 23.11.2020, № 24/11 від 24.11.2020, № 25/11 від 25.11.2020, № 27/11 від 27.11.2020, № 28/11 від 28.11.2020, № 30/11 від 30.11.2020, № 06/12 від 06.12.2020, № 10/12 від 10.12.2020, № 11/12 від 11.12.2020.

Позивач стверджує, що відповідач сплатив штрафи на загальну суму 24 750,00 грн, на підтвердження чого посилається на долучені до матеріалів справи виписки по рахунку в АТ "Альфа-Банк" за 06.11.2020, 20.11.2020, 26.11.2020, 27.11.2020, 10.12.2020, 14.12.2020, 15.12.2020 (а.с. 99 - 109).

За твердженням позивача, не сплаченим залишився штраф у сумі 24 210,00 грн відповідно до рахунків-фактур:

- № СФ-0000051 від 14.11.2020 на суму 6000,00 грн, який неоплачений в сумі 5960,00 грн;

- № СФ-0000055 від 16.11.2020 на суму 6000,00 грн;

- № СФ-0000063 від 23.11.2020 на суму 3750,00 грн;

- № СФ-0000064 від 24.11.2020 на суму 1500,00 грн;

- № СФ-0000065 від 25.11.2020 на суму 750,00 грн;

- № СФ-0000066 від 27.11.2020 на суму 750,00 грн;

- № СФ-0000067 від 28.11.2020 на суму 3000,00 грн;

- № СФ-0000069 від 30.11.2020 на суму 750,00 грн;

- № СФ-0000075 від 06.12.2020 на суму 750,00 грн;

- № СФ-0000079 від 10.12.2020 на суму 2250,00 грн;

- № СФ-0000080 від 11.12.2020 на суму 750,00 грн (а.с. 64 - 74).

Проте, підставою для застосування штрафних санкцій є доведений факт вчинення порушення зобов`язання (його невиконання або неналежне виконання).

Позивачем не надано заявок на перевезення вантажів, за якими відповідно до пункту 2.4 договору можна було б встановити заплановані строки завантаження/розвантаження. Не зазначено й не надано позивачем також і товарно-транспортних накладних, за якими відповідачем було допущено простій автомобільного транспорту, а наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні у розділі та графі «вантажно-розвантажувальні операції. Час простою» не містять жодної інформації про дату та час прибуття, вибуття, простою автотранспорту.

Надані позивачем копії рахунків-фактур, виставлених відповідачу на оплату штрафних санкцій за простій, у підсумку становлять не 24 210,00 грн, а 26 210,00 грн. Крім того, вони не містять відомостей про перевезення, під час якого відбувся простій (посилання на реквізити товарно-транспортної накладної) та час такого простою, що унеможливлює перевірку правильності нарахування штрафу.

За своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, що фіксує здійснення певної господарської операції, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти.

Долучені позивачем до позову листи-вимоги на оплату також не є інформативними щодо конкретного автомобільного перевезення та часу простою транспорту. Доказів надсилання їх відповідачу, так само як і рахунків-фактур, позивач суду не надав.

За таких обставин позивачем не доведено належними й допустимими доказами факту простою автомобільного транспорту з вини відповідача, які б слугували підставою для застосування до нього штрафу, передбаченого умовами пункту 6.5 договору, а також не доведено розміру заявленого до стягнення штрафу. Тому, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Отже, загальна сума позовних вимог, що підлягає задоволенню, становить 80346,61 грн, з яких: 72068,48 грн - заборгованість з перевезення; 3925,44 грн - пеня; 3445,37 грн - інфляційні втрати; 907,32 грн - 3% річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 1744,37 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (80346,61х2270/104557,59 = 1744,37).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Осипенка Геннадія Анатолійовича до Фізичної особи-підприємця Шаповала Віталія Руслановича про стягнення 104 557,59 грн, з яких: 72068,48 грн - основний борг, 3926,23 грн - пеня, 907,51 грн - 3% річних, 3445,37 грн - інфляційні витрати, 24 210,00 грн - штраф за простій, - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шаповала Віталія Руслановича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Осипенка Геннадія Анатолійовича ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) основний борг у сумі 72068,48 грн, пеню в сумі 3925,44 грн, інфляційні втрати в сумі 3445,37 грн, 3% річних у сумі 907,32 грн, судовий збір у сумі 1744,37 грн.

У решті позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.09.2021.

Суддя І.І. Колісник