ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.08.2021 справа № 910/8304/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., при секретарі судового засідання Банзулі М.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «-АЛАРІТ-», м. Київ

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк», м. Київ

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ

про визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав

представники сторін

від позивача: Пустовіт О.Ю. (в режимі відеоконференції);

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Корнієнко Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «-АЛАРІТ-», м. Київ звернулося до Господарського суду м. Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк», м. Київ та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ про визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «-АЛАРІТ-» до Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк», м. Київ та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ про визнання недійсними електронних торгіва та їх результатів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав разом доданими до неї матеріалами передано за встановленою підсудністю на розгляд Господарського суду Львівської області. Підставою передачі справи до Господарського суду Львівської області став факт перебування основної частини нерухомого майна у Львівській області, оскільки вартість кожного об`єкта в цілому з матеріалів справи встановити не вдалось.

Ухвалою від 19.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 25.08.2021 року.

Відповідач-2 за вх. №18857/21 від 12.08.2021 року подав відзив на позовну заяву. Крім того відповідач-2 подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна. За вх. №3299/21 від 12.08.2021 року відповідач-2 (позивач за зустрічним позовом) подав заяву про забезпечення зустрічного позову.

Позивач за первісним позовом подав заперечення вх. №19808/21 від 27.08.2021 року щодо прийняття зустрічного позову, заяви про забезпечення позову та зупинення провадження по справі.

З приводу зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне.

Позивач за первісною позовною заявою просить визнати недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення аукціону, що відбулись 15.01.2020 року, з реалізації лоту №ПД15Т614755 (ідентифікатор аукціону UA-EA-2020-01-09-000001-b) в частині продажу майнових прав щодо нерухомого майна, а саме виробничі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкти нерухомого майна будівлі загальною площею 12 659,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; комплекс нерухомого майна харчосмакової фабрики загальною площею 7 917,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , які є відмінними від права власності. Друга позовна вимога щодо визнання недійсним з моменту укладення Договір №80/7-3 від 24.02.2020 року купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 213, укладений між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №ІІА-ЕА-2020-01-09-000001-Ь від 15.01.2020 року.

Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані тим, Відповідачі були цілком обізнані з тим, що на момент укладення Договору №80/7-3 право власності на:

- виробничі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ТОВ -Аларіт- та ТОВ -Еліт Буд- на праві власності. Крім того до проведення аукціону 15.01.2021 року та укладення оспорюваного договору Північним апеляційним господарським судом 25.06.2019 року була розглянута справа №920/654/18 за позовом ПАТ УПБ до ТОВ "-АЛАРІТ-" про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності та винесена постанова (номер в ЄДРСР 82886238), якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 25.01.2019 року (номер в ЄДРСР 79587728) залишено без змін. Дана Постанова ПАГС залишена в силі постановою ВС КГС від 28.11.2019 року (номер в ЄДРСР 86141380);

- об`єкти нерухомого майна - будівлі загальною площею 12 659,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , належать ТОВ -АЛАРІТ- та ТОВ -Еліт Буд- на праві власності. Крім того до проведення аукціону та укладення оспорюваного договору Західним господарським апеляційним судом була розглянута справа №914/1621/18 за позовом ПАТ УПБ до ТОВ -АЛАРІТ-, треті особи - фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. 28.05.2019 року ЗАГС винесено постанову (номер в ЄДРСР 84418917), якою рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 року (номер в ЄДРСР 78749319) у справі №914/1621/18 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Дана постанова ЗАГС залишена в силі постановою ВС КГС від 18.08.2020 року (номер в

ЄДРСР 91192670).

- комплекс нерухомого майна харчосмакової фабрики загальною площею 7 917,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Ольвійська, будинок 3-а, належить ТОВ -Аларіт- та ТОВ -Еліт Буд- на праві власності. Крім того до проведення аукціону 15.01.2021 року та укладення оспорюваного договору Південно-західним апеляційним господарським судом 23.05.2019 року була розглянута справа №915/495/18 за позовом ПАТ УПБ до ТОВ -Аларіт- про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності та винесена постанова (номер в ЄДРСР 81969562), якою апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення господарського суду Миколаївської області від 29.12.2018 р. у справі №915/495/18 (номер в ЄДРСР

79250075) залишено без змін. Дана Постанова ПЗАГС залишена в силі постановою ВС КГС від 10.09.2019 року (номер в ЄДРСР 84320493).

Судами встановлено, що Банк продав ТОВ -АЛАРІТ- вищезазначене майно. Відчуження нерухомого майна відбулось з дотриманням вимог законодавства, а підстави для застосування наслідків нікчемності відсутні. Банк за вищевказане нерухоме майно отримав кошти. З огляду на положення ст. 204 ЦК України та висновки судів зазначені вище правочини, укладені між ПАТ УПБ та ТОВ -АЛАРІТ - щодо купівлі-продажу нерухомого майна є дійсними та правомірними.

ПАТ УПБ та ТОВ Фінансова компанія Інвестохіллс Веста були ознайомлені з фактом відсутності у ПАТ УПБ будь-яких прав на нерухоме майно та розуміли, про відсутність у продавця предмету продажу, а відповідно і про неможливість набуття майнових прав покупцем за договором №80/7-3 від 24.02.2020 року, оскільки всі права на нерухоме майно належать ТОВ «-АЛАРІТ-» та ТОВ «-Еліт Буд-».

Позивач за первісним позовом стверджує, що на момент проведення аукціону оформленого протоколом № UА-ЕА-2020-01-09-000001-b від 15.01.2020 року та укладання Договору №80/7-3 у Відповідача-1 були відсутні будь-які підстави стверджувати про наявність будь-яких майнових прав, оскільки на момент продажу майнових прав Відповідачеві 2, був дійсним договір купівлі-продажу на спірне нерухоме майно укладений між Відповідачем 1 та Позивачем.

Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним Договір купівлі продажу часток об`єктів нерухомого майна, посвідченого 28.05.2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., за реєстровим номером №1610, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (код 19019775) та Товариством з обмеженою відповідальністю «-Аларіт-» (код 39546167) та визнати недійним Договір купівлі продажу 1/6 частин комплексу нерухомого майна харчосмакової фабрики, посвідченого 26.05.2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я.. за реєстровим номером №1552, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» 9код 19019775) та Товариством з обмеженою відповідальністю «-Аларіт-» (код 39546167).

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані наступним.

Пов`язаністю ПАТ «УПБ» з ОСОБА_1 , ТОВ «РОЗВИТОК-2012» та ТОВ «-АЛАРІТ-». ТОВ «-Аларіт-» було залучено ТОВ «Розвиток 2012» для здійснення розрахунку з банком за Договорами купівлі продажу нерухомого майна. Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) на момент укладення відповідних договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомості, - ТОВ «РОЗВИТОК-2012» (ідентифікаційний код 38239352) були дві фізичні особи - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ). Від продажу нерухомості за договорами купівлі-продажу сума грошових коштів на кореспондентському рахунку Банку не збільшилась, як і не збільшилась його платоспроможність на суму відчуженої нерухомості, оскільки фактично за договорами розраховувалися не покупці, переказавши кошти зі своїх рахунків в інших банках на кореспондентський рахунок ПАТ «УПБ», а за їх дорученням третіми особами з їх рахунків ПАТ «УПБ». В інший спосіб зняти кошти зі своїх рахунків чи переказувати їх за межі Банку ТОВ «-Аларіт-» в цей час не мали змоги, оскільки, Банк вже був неплатоспроможним в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», тобто не здатний виконувати свої грошові зобов`язання.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що судом в рамках справи № 914/2804/20 було встановлено обставини недійсності договорів купівлі продажу нерухомого майна з підстав порушення банком Постанови НБУ від 30.04.2015 №293/БТ та укладення таких договорів з інсайдерами банку на вкрай не вигідних умовах, що є зокрема підставою заявлених вимог зустрічного позову ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, то такі висновки судів є уже встановленими та обов`язковими для даного спору.

Як зазначено в зустрічній позовній заяві договори купівлі-продажу нерухомого майна, що укладені ПАТ «УПБ» з ТОВ «- Аларіт-» за якими розрахунки були здійснені ТОВ «РОЗВИТОК-2012» не відповідають вимогам законодавства та були укладені з порушенням норм чинного законодавства, зокрема Постанови НБУ №392/БТ щодо заборони відчуження нерухомого майна без здійснення оцінки незалежним суб`єктом оціночної діяльності: щодо зобов`язання здійснювати всі розрахунки в національній валюті через кореспондентський рахунок в Національному банку України, а також укладені з порушенням ч. 6 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», так як укладені із пов`язаними з банком особами на умовах, що не є поточними ринковими умовами. З огляду на вказане, такі договори купівлі продажу нерухомого майна повинні бути визнані недійсними.

Приписами ч. ч. 1-4 ст. 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Враховуючи те, що первісний позов позивач обґрунтовує наявністю у нього права власності на вищеназване нерухоме майно, а предметом первісного позову є вимога про визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, коли, предметом зустрічного позову є визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі яких таке право власності виникло у позивача за первісним позовом, суд вважає, що зустрічний та первісний позови взаємопов`язані і їх спільний розгляд є доцільним.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» зустрічна позовна заява подана у межах строку для подання відзиву, позивачем за зустрічним позовом додержано загальні правила пред`явлення позову, зустрічна позовна заява відповідає вимогам статей 162, 164, 172, 173 ГПК України, суд прийшов до висновку про прийняття зустрічного позову до розгляду з первісним.

Розглянувши заяву про забезпечення зустрічного позову суд повідомляє наступне.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що зовнішніми проявами оспорюваних правочинів є реалізація активів Банку та отримання за них грошових коштів. Однак, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» переконане, що внутрішня воля сторін полягала зовсім в іншому, а саме: виведення грошових коштів ТОВ «РОЗВИТОК-2012» з розрахункового рахунку, відкритого в ПАТ «УПБ» шляхом укладення фіктивних правочинів. Також фіктивність правочину підтверджує той факт, що сторонами оспорюваних правочинів передбачено сплату ціни не лише покупцями, а й третіми особами, в даному випадку це є ТОВ «РОЗВИТОК-2012».

Тобто, в момент укладення оспорюваних договорів купівлі продажу об`єктів нерухомості, сторони чітко розуміли та усвідомлювали, що сплати ціни договорів купівлі-продажу жодним чином не буде здійснено Покупцями, тому і передбачили сторони можливість сплати ціни договорів третіми особами. Позивач за зустрічним позовом вважає, що визначення порядку оплати ціни договорів купівлі-продажу за рахунок третіх осіб прямо свідчить про дійсність намірів сторін укласти фіктивний правочин.

Враховуючи вище викладене, оспорювані правочини укладені не з метою отримання Банком грошових коштів шляхом сплати ринкової ціни договорів, які мають бути в подальшому включені до ліквідаційної маси Банку та будуть направлені на задоволення вимог кредиторів Банку, а укладені при недобросовісності сторін оспорюваних правочинів шляхом зловживання своїми правами, які діяли виключно на користь інтересів пов`язаних осіб Банку, чим спричинивши грубе порушення прав та інтересів кредиторів Банку та його вкладників.

На думку ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», цивільно-правовий договір (в тому числі й договори купівлі - продажу) не можуть використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу.

Неплатоспроможний Банк (Боржник по зобов`язанням перед власними кредиторами), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь пов`язаних з ним осіб після прийняття рішення НБУ про його неплатоспроможність, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредиторів (вкладників), оскільки уклав договори купівлі-продажу, які порушують майнові інтереси кредиторів і направлені на недопущення звернення стягнення на майно боржника, недопущення отримання реального зарахування грошових коштів на рахунок Банку та збільшення активів Банку, а також на недопущення непогашення вимог кредитора Банка - ТОВ «РОЗВИТОК-2012», що є пов`язаною особою з Банком. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

З огляду на свідоме відчуження неплатоспроможним Банком нерухомого майна на підставі безвідплатних договорів на користь пов`язаних з ним осіб після прийняття рішення НБУ про його неплатоспроможність, свідчить про недобросовісність та зловживання правами стосовно кредиторів (вкладників), оскільки банк уклав договори купівлі-продажу, які порушують майнові інтереси кредиторів і направлені на недопущення звернення стягнення на майно боржника, недопущення отримання реального зарахування грошових коштів на рахунок Банку та збільшення активів Банку.

Особи, які приймали рішення про укладення оскаржуваних договорів від імені неплатоспроможного Банку наразі є керівниками підприємств, через які, та /або за допомогою яких було виведено майно.

Виведення нерухомого майна на користь пов`язаних з банком осіб є достатньою та обґрунтованою підставою вважати, що в подальшому майно, що є предметом оскаржуваних договорів буде реалізовано на користь третіх осіб, знову частково розподілено та передано до статутного капіталу, що в свою чергу суттєво утруднить виконання рішення уданій справі.

Таким чином позивач за зустрічним позовом вважає, що накладення арешту на майно, а також заборона вчиняти дії щодо відчуження є адекватними та співмірними заходами забезпечення.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.137 ГПК України, позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України наданих у постанові Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011 №16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд також враховує положення пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 про адекватність заходу до забезпечення позову. Згідно з цим пунктом постанови, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Суд звертає увагу на те, що згідно наведених вище положень законодавства, суд забезпечує позов, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Аналіз наведених позивачем за зустрічним позовом обґрунтувань доцільності вжиття заходів забезпечення не дає підстав вважати, що є необхідність у забезпеченні позову.

Зокрема позивач за зустрічним позовом вважає, що існує ризик переходу права власності від позивача до третіх осіб, під час розгляду даної справи, що суттєво утруднить виконання рішення у даній справі.

Однак позивачем за зустрічним позовом не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт проведення відповідачем за зустрічним позовом будь-яких дій спрямованих на відчуження належного їм нерухомого майна (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави).

Наявність у позивача припущень щодо відчуження не є належним та достатнім доказом існування ризиків, які свідчать про утруднення чи неможливість виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не доведено існування ризиків, що спірне майно буде відчужено позивачем за первісним позовом третім особам, з урахуванням заперечень вх. №19808/21 від 27.08.2021 року суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 12.08.2021 року (вх. № 3299/21) про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову у справі не підлягає до задоволенню.

На електронну адресу суду надійшла заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.08.2021 року №132-60-110/21 про залучення Фонду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача.

Суд зазначає, що за приписами ч.1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 50 ГПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

При цьому зазначення на якій стороні (позивача чи відповідача) може вступити у справу третя особа залежить від того, з якою зі сторін у неї існує правовий зв`язок.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Розглянувши клопотання ПАТ «УПБ» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення банку з ринку, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ), оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права та/або обов`язки.

Суд розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вх. №3385/21 від 25.08.2021 року про зупинення провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України повідомляє наступне.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що розрахунки за договорами купівлі-продажу нерухомого майна, що були укладені між ПАТ «УПБ» та ТОВ «-Аларіт-» проведено ТОВ «Розвиток-2012» через внутрішній рахунок банку ПАТ «УПБ», оскільки відповідною постановою Правління Національного банку України встановлені обмеження щодо обов`язку банку під час здійснення особливого режиму контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

В клопотанні про зупинення провадження зазначено, що від продажу нерухомості за договорами купівлі-продажу сума грошових коштів на кореспондентському рахунку Банку не збільшилась, як і не збільшилась його платоспроможність на суму відчуженої нерухомості, оскільки фактично за договорами розраховувалися не покупці, переказавши кошти зі своїх рахунків в інших банках на кореспондентський рахунок ПАТ «УПБ», а за їх дорученням третіми особами з їх рахунків ПАТ «УПБ». В інший спосіб зняти кошти зі своїх рахунків чи переказувати їх за межі Банку ТОВ «-АРАРІТ-» в цей час не мало змоги, оскільки, Банк вже був неплатоспроможним в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», тобто не здатний виконувати свої грошові зобов`язання.

У пункті 5 постанови НБУ № 293/БТ зазначено про заборону ПАТ «УПБ» використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки, а за змістом пункту 6 цієї постанови ПАТ «УПБ» зобов`язано під час дії особливого режиму контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами, Українською міжбанківською платіжною системою (УкрКарт) згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ «Розрахунковий центр»).

Позивач за зустрічним позовом зазначає, договори купівлі-продажу нерухомого майна, що укладені ПАТ «УПБ» з ТОВ «-АРАРІТ-» за якими розрахунки були здійснені ТОВ «РОЗВИТОК-2012», не відповідають вимогам законодавства та були укладені з порушенням норм чинного законодавства, зокрема Постанови НБУ №293/БТ щодо заборони відчуження нерухомого майна без здійснення оцінки незалежним суб`єктом оціночної діяльності; щодо зобов`язання здійснювати всі розрахунки в національній валюті через кореспондентський рахунок в Національному банку України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.05.2021 року справу № 910/10784/16 разом із касаційними скаргами ПАТ «УПБ» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки під час розгляду справи №910/10784/16, ВС встановив, що наявна виключна правова проблема, яка полягає у наявності різної практики щодо застосування норм права Касаційним господарським судом та Касаційним цивільним судом щодо здійснення розрахунків за подібними спірними правочинами кредиторами банка та вирішення питання щодо наявності/відсутності оплати кредиторами спірних правочинів, які були укладені в період з дати віднесення такого банку до категорії проблемних банків до дати їх віднесення до категорії неплатоспроможних, а також стосовно здійснення розрахунків за спірним договором через внутрішній рахунок Банку, тоді як постановою Правління НБУ банк під час здійснення особливого режиму контролю зобов`язано здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, оскільки Велика Палата Верховного Суду буде розглядати подібні правовідносини у справі №910/10784/16, так як наявна виключна правова проблема, яка полягає у наявності різної практики щодо застосування норм права Касаційним господарським судом та Касаційним цивільним судом щодо здійснення розрахунків за подібними спірними правочинами кредиторами банка та вирішення питання щодо наявності/відсутності оплати кредиторами спірних правочинів, які були укладені в період з дати віднесення такого банку до категорії проблемних банків до дати їх віднесення до категорії неплатоспроможних, тому суд вважає, що провадження у даній справі підлягає зупиненню до розгляду справи №910/10784/16 Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись статтями 2, 12-15, 46, 50, 136, 137, 140, 176, 180, 228, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти зустрічну позовну заяву відповідача 2 від 09.08.2021 року (вх. № 2672 від 12.08.2021 року) до спільного розгляду з первісною позовною заявою у справі № 910/8304/21.

2. Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

3. Встановити відповідачу за зустрічним позовом строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на зустрічний позов. Зобов`язати відповідача за зустрічним позовом надіслати (надати) відзив на зустрічний позов та додані до нього документи усім учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такого відзиву до суду. Докази такого надіслання надати суду (частина 5 статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

4. Встановити позивачу за зустрічним позовом строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відзиву на зустрічний позов для подання відповіді на відзив. Зобов`язати позивача за зустрічним позовом надіслати (надати) відповідь на відзив та додані до неї документи усім учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такої відповіді до суду. Докази такого надіслання надати суду.

5. Встановити відповідачу за зустрічним позовом строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Зобов`язати відповідача за зустрічним позовом надіслати (надати) заперечення та додані до нього документи усім учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такого заперечення до суду. Докази такого надіслання надати суду.

6. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у задоволенні заяви від 09.08.2021 року (вх. № 3299/21) про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову.

7. Заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, задовольнити.

8. Залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ).

9. Зобов`язати позивача (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача 2 (позивача за зустрічним позовом) направити на адреси третьої особи копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зустрічної позовної заяви та доданих до неї матеріалів, надавши суду відповідні письмові докази такого направлення.

10. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про зупинення провадження по справі (вх. №3385/21 від 25.08.2021 року) задовольнити.

11. Зупинити розгляд справи №910/8304/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/10784/16.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст складено 01.09.2021 року.

Суддя З.В. Горецька