ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26.08.2021р. м. Дніпро Справа № 908/191/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Вечірко І.О. (доповідач), перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.07.2021р. (повний текст складено 22.07.2021р., суддя - Зінченко Н.Г., м. Запоріжжя) у справі № 908/191/21

за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до ОСОБА_1 , м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7", м. Запоріжжя

про стягнення 12 943,22 грн. заборгованості та виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.07.2021р. позовні вимоги задоволено частково. Звільнено нежитлове приміщення загальною площею 10,97 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 12 943,22 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення № 226/14 від 26.07.2002р. Повернуто Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 14.07.2021р. в частині задоволених позовних вимог, відмовити в задоволенні позовних вимог щодо виселення відповідача з орендованого приміщення, звільнити від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із п.п. 4 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги складає 3 405,00 грн. (2 270,00 грн. (ставка судового збору за подання позовної заяви) * 150 %).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, в апеляційній скарзі скаржник просить враховуючи його майновий стан відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що йому 71 рік, він є суддею у відставці у зв`язку із інвалідністю, розмір утримання складає 3 950,00 грн., що є єдиним джерелом його існування.

Перевіривши клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати викладені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Таким чином, для задоволення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Клопотання скаржника не містить доказів підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору, а тому наведені скаржником обставини не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору.

Зазначені скаржником в клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини про суми витрачених скаржником коштів на лікування не містять даних про реальні доходи заявника за попередній календарний рік. Отже, заявник не надав доказів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2020 рік, не надав даних про реальний розмір його доходів, наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах тощо. Подане скаржником клопотання не містить доказів, що він є непрацездатною особою, чи має на своєму утриманні інших осіб.

У клопотанні скаржника про звільнення від сплати судового збору лише зазначено, що скаржник має інвалідність, проте не надано доказів на підтвердження вказаного факту.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

При цьому, згідно із ч. 4 ст. 258 ГПК України, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, скаржнику необхідно надати суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують наявність інвалідності І або ІІ групи, а також інші докази на підтвердження зазначених ним обставин щодо майнового стану, серед яких можуть бути довідки про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, або документи що підтверджують сплату судового збору.

Указане ґрунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України) та узгоджується із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 73, 76, 77 ГПК України належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не надано доказів надіслання копії апеляційної скарги іншим учасникам даної справи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи п. 7 ч. 2 ст. 42 ГПК України, де встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Зокрема, це стосується й вимог ст. 258 ГПК України щодо процесуальних обов`язків скаржника.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Не надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам судового процесу позбавляє цих учасників обізнаності про зміст та підстави апеляційного оскарження судового рішення у справі, що, в свою чергу, позбавляє можливості подати в суд апеляційної інстанції заперечення проти відкриття апеляційного провадження та відзив на апеляційну скаргу (ст. ст. 262, 263 ГПК України). Також, неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені ч. 3 ст. 2 ГПК України.

До апеляційної скарги додано лише фіскальні чеки, які не можуть вважатися достатніми доказами направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

Таким чином, для усунення недоліків апеляційної скарги скаржник має також надати суду докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

В зв`язку з чим, подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених, ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу без руху.

Запропонувати особі, яка подала апеляційну скаргу, надати суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали:

- докази, що підтверджують наявність інвалідності І або ІІ групи скаржника, а також докази, які свідчать, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за 2020 рік та інші докази на підтвердження зазначених скаржником обставин щодо майнового стану, або документи що підтверджують сплату судового збору в розмірі 3 405,00 грн.;

- докази направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі, листом з описом вкладення.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог даної ухвали апеляційну скаргу буде повернуто відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог ст. 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України, та оскарженню не підлягає.

Інформацію у справі учасники справи можуть отримати на сторінці Центрального апеляційного господарського суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://cag.court.gov.ua/sud4876 або переглянути процесуальні документи у справі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя-доповідач І.О. Вечірко