ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2021 р. Справа№ 910/19359/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Євсікова О.О.

представники сторін не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України"

на рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2021 р. (повний текст складено 26.04.2021 р.)

у справі № 910/19359/20 (суддя - Селівон А.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Алан"

до державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України"

про стягнення 37 964,32 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Алан" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" (далі - ДП "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України") про стягнення 37 964,32 грн., з яких: 34 625,57 грн. боргу, 1 865,21 грн. пені, 778,31 грн. процентів річних та 695,23 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем укладеного між сторонами Договору поставки № 050219 від 05.02.2019 в частині своєчасної оплати прийнятого позивачем без зауважень товару.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.04.2021 р. у справі № 910/19359/20 позов задоволено частково: стягнуто з ДП Готельний комплекс "КИЇВ" Управління справами апарату Верховної Ради України" на користь ТОВ "Алан" 31 537,71 грн. боргу, 2 441,08 грн. пені, 701,74 грн. процентів річних, 633,23 грн. інфляційних втрат та 1 955,24 грн. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд, визнаючи частково правомірними вимоги позову вказав, що сторонами не було узгоджено поставку товару за більшою ціною, а тому товар підлягає оплаті відповідачем в межах цін, встановлених сторонами в специфікації № 1 до договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги щодо стягнення основного боргу, пені та 3 % річних зменшити, розстрочити виконання рішення суду рівними частинами щомісячно протягом року з дня ухвалення такого рішення.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що загальна сума перевищення ціни договору становить 12 696, 71 грн., тоді як умовами договору не передбачено можливості збільшення ціни договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 р. апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 3 153,00 грн., надано скаржнику строк на усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги.

Апелянтом протягом встановленого вказаною ухвалою строку (десять днів з дня вручення ухвали) були усунені недоліки оформлення апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" на рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2021 р. у справі № 910/19359/20.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2021 р., у зв`язку із перебуванням суддів Поляк О.І. та Пономаренка Є.Ю. у відпустці, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 р., справу № 910/19359/20 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як підтверджується матеріалами справи, 05.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алан" та Державним підприємством "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" укладено Договір поставки № 050219, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар (м`ясопродукти), а замовник - прийняти та оплатити такий товар.

Як визначено пунктом 8.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2019 та підписується у 2 примірниках, що мають однакову юридичну силу.

За своєю правовою природою укладений між сторонами спору договір є договором поставки.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 Договору предметом поставки є узгоджений сторонами товар - М`ясопродукти CPV-15130000-8 (далі - товар). Товар, вказаний в пункті 1.2 Договору поставляється замовнику відповідно до специфікації (додаток № 1), в якій, зокрема, зазначаються найменування товару, його вартість, кількість та асортимент.

У відповідності до умов Договору сторонами погоджено та підписано Специфікацію (Додаток № 1 до Договору) на загальну суму 166 329,75 грн., крім того ПДВ 33265,95 грн., всього на суму 199 595,70 грн., згідно якої узгоджено найменування товару, кількість та ціну за одиницю товару, в тому числі з ПДВ.

Колегією суддів встановлено, що позивачем за період з 13.11.2019 по 27.12.2019 було передано, а відповідачем прийнято м`ясопродукти виробництва фірми «Алан» у передбаченому Договором асортименті, але за іншою ціною за одиницю товару, на загальну суму 34 625,57 грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін видатковими накладними № 1111187 від 13.11.2019 на суму 6 259,92 грн., № 1118803 від 22.11.2019 на суму 2 797,58 грн., № 1124298 від 29.11.2019 на суму 5199,10 грн., № 1129427 від 05.12.2019 на суму 7 192,02 грн., № 1138838 від 17.12.2019 на суму 7 409,41 грн. та № 1148151 від 27.12.2019 на суму 5 767,54 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ціна договору становить: 166 329,75 грн, крім того ПДВ 20 % - 33 265,95 грн, всього з урахуванням ПДВ 20 % - 199 595,70 грн.

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.2.2 Договору).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач наголошував про відсутність підстав для сплати заборгованості за отриманий товар в сумі 12 696,71 грн., оскільки сторони не змінювали ціну одиниці товару, яка передбачена умовами обопільно узгодженої виконавцем та замовником Специфікації № 1.

Відхиляючи за неспроможністю доводи апелянта, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що замовник зобов`язаний приймати поставлений товар згідно видаткової накладної, крім випадків, коли він має право вимагати зміни товару або право відмовитися від договору. Своєчасно та в повному обсязі сплачувати за прийнятий товар.

Отже, приймаючи товар у власність, покупець зобов`язаний оглянути його, перевірити його якість, кількість та відповідність відомостям, зазначеним у видаткових накладних та додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не лише щодо асортименту, якості, кількості товару, але й інших умов, включаючи ціну за одиницю товару.

Утім, як вбачається із матеріалів справи, товар був переданий відповідачеві, останнім та прийнятий ним без зауважень і без вимог про його заміну.

Таким чином, приймаючи товар за ціною, зазначеною у видаткових накладних, покупець визнав, що продавець належним чином виконав умови договору та погодився із новою ціною товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за поставлений товар здійснюються замовником з можливим відтермінуванням платежу до 60 банківських днів з моменту поставки товару. Моментом поставки вважається день передачі товару замовникові та підписання сторонами видаткової накладної, яку виконавець зобов`язаний надати замовникові. Оплата здійснюється замовником на поточний рахунок виконавця на підстав отриманого рахунку-фактури.

Згідно із п. 3.1 договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються замовником з можливим відтермінуванням платежу до 60 банківських днів з моменту поставки товару. Моментом поставки вважається день передачі товару замовникові та підписання сторонами видаткової накладної, яку виконавець зобов`язаний надати замовникові.

Отже, з урахуванням викладеного поставлений за видатковими накладними товар підлягає оплаті відповідачем з урахуванням ціни товару, зазначених у видаткових накладних.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором у встановлений строк, розмір основної заборгованості відповідає установленим обставинам, а на момент прийняття рішення доказів повної оплати поставленого позивачем товару відповідач суду не представив, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений за вказаним Договором товар підлягають задоволенню у заявленному розмірі 34 625, 57 грн.

Пунктом 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.3 Договору в разі необґрунтованого порушення строків оплати за поставлений товар замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені у сумі 1 648, 75 грн., 3% річних у сумі 778, 31 грн. та збитків від інфляції у розмірі 695, 23 грн., за кожною видатковою накладною окремо з урахуванням дат виникнення заборгованості, заявлені вимоги щодо пені, річних та інфляційних є такими, що ґрунтуються на умовах договору та актах цивільного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відхиляючи клопотання про зменшення розміру пені та 3% річних за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів виходить з того, що відповідач не заявляв такого клопотання суду першої інстанції, тож судом воно не оцінювалось. Водночас, зменшення розміру неустойки за рішенням суду у господарському зобов`язанні можливе лише за умови подання стороною відповідного клопотання до суду першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції здійснює перегляд мотивів та висновків суду першої інстанції за результатами розгляду останнім такого клопотання та при відмові у його задоволенні.

Щодо клопотання розстрочення виконання рішення суду частинами, щомісячно, протягом року з дня ухвалення такого рішення, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 331 ГПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не подавав до суду першої інстанції клопотання про розстрочення виконання рішення суду. За таких обставин, апеляційний суд залишає без розгляду вказане клопотання апелянта.

За умовами абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі заявлених вимог.

В силу статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" на рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2021 р. у справі № 910/19359/20 задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2021 р. у справі № 910/19359/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Готельний комплекс "КИЇВ" Управління справами апарату Верховної Ради України" (01021, місто Київ, вул. Михайла Грушевського, будинок 26/1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Стартова, 26; ) 34 625, 57 грн. основного боргу, 1 865, 21 грн. пені, 778,31 грн. процентів річних, 695, 23 грн. втрат від інфляції та 2 102, 00 грн. судового збору.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 910/19359/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

О.О. Євсіков