ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 Справа № 917/1208/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зевс"

до Приватного підприємства "Антей 2012"

про стягнення 8473,14 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зевс" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Антей 2012" про стягнення 8473,14 грн, у тому числі: 8268,95 грн основного боргу за товар, поставлений згідно з видатковою накладною за № 684 від 02.02.2021, 38,06 грн - 3% річних, 166,13 грн - інфляційних.

Позивач також заявив до відшкодування 2270,00 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений товар.

Ухвалою від 28.07.2021 суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справ, зокрема, відповідачу - строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (а.с.40-41).

Ухвала від 28.07.2021 вручена відповідачу 02.08.2021, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.42). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 17.08.2021.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.36).

Ухвалою від 28.07.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/1208/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановив строки для подачі заяв по суті справи (а.с.40-41).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 29.07.2021 (а.с.42-44).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

На підставі усної угоди Товариство з обмеженою відповідальністю "Зевс" (позивач) поставив Приватному підприємству "Антей 2012" (відповідачу) запасні частини до техніки (далі - товар), що підтверджується двостороннє підписаною видатковою накладною № 684 від 02.02.2021 (а.с.26).

У вказаній видатковій накладній № 684 від 02.02.2021 сторони узгодили загальну вартість товару в сумі 11268,95 грн.

На оплату вказаного товару позивач виписав відповідачу рахунок № 518 від 26.01.2021 (а.с.27).

Відповідач за одержаний товар розрахувався частково, сплативши 2000,00 грн. за платіжним документом від 11.02.2021 та 1000,00 грн. за платіжним документом від 16.04.2021 що підтверджується випискою банку по особовому рахунку позивача (а.с.28-29).

У вказаних документах призначенням платежу зазначено часткова оплата за запчастини згідно рахунку № 518 від 26.01.2021.

Отже, загальна сума проведених позивачем оплат становить 3000,00 грн.

Залишок вартості товару на суму 8268,95 грн відповідач не оплатив.

Позивач направив відповідачу вимогу від 30.03.2021 № 44 про оплату поставленого товару, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 31.03.2021, поштовою квитанцію від 31.03.2021 (а.с.30-31).

Посилаючись на те, що відповідач не оплатив повну вартість отриманого товару, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

За ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України).

Згідно ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Разом з тим, за ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Тобто, недодержання простої письмової форми, якщо такий наслідок прямо не передбачений законом, не тягне за собою недійсність правочину, а лише позбавляє сторони права у разі виникнення спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

Надані в матеріали справи рахунок позивача та двостороннє підписана видаткова накладна з зазначенням кількості, ціни та загальної вартості товару і послуг, свідчать про те, що між сторонами в даному випадку склалися правовідносини купівлі-продажу товару.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт отримання товару відповідачем і видаткова накладна, надана позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Проведення відповідачем 11.02.2021 та 16.04.2021 часткової оплати вартості отриманого товару також свідчить про підтвердження ним правовідносин купівлі-продажу товару.

В порушення вказаних правових норм відповідач вартість товару на суму 8268,95 грн не оплатив.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову в частині основного боргу.

Отже, позовні вимоги про стягнення 8268,95 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив вимоги про стягнення 166,13 грн інфляційних, нарахованих за період квітень 2021 травень 2021, та 38,06 грн - 3% річних, нарахованих за період 13.04.2021 07.06.2021. Правильність цих розрахунків перевірена судом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено наявність прострочення оплати відповідачем отриманого товару, позивач правомірно заявив до стягнення 166,13 грн. інфляційних та 38,06 грн - 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже, ці позовні вимоги суд задовольняє.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі, а саме витрати на сплату судового збору.

При подачі позову позивач сплатив 2270,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 24.05.2021 № 1667 (а.с.5). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 25.05.2021 (а.с.37).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір повністю покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Антей 2012" (вул. Довженка, буд. 2А, м. Полтава, Полтавська обл., 36022; ідентифікаційний код 38439403) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зевс" (вул. Східна, буд. 9, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69083; ідентифікаційний код 25483198) 8268 грн 95коп. основного боргу, 38 грн 06 коп. річних, 166 грн 13 коп. інфляційних, 2270 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 02 вересня 2021 року.

Суддя Т. М. Безрук