ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід колегії суддів

30.08.2021м. ДніпроСправа № 904/83/15

за позовом Приватного підприємства "Машпроміндустрія", м. Дніпро

до Закритого акціонерного товариства "Гірмаш", м. Дніпро, вул. Прапорна, буд.1, ()

про визнання банкрутом

Суддя Колісник І.І.

Без участі представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Справа про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Гірмаш", м. Дніпро, вул. Прапорна, буд. 1, () перебуває на стадії ліквідації, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Ольшанська Олена Сергіївна, свідоцтво № 460 від 22.03.13 (адреса для листування: 50069, а/с 3489, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Постановою від 05.07.2016 Закрите акціонерне товариство "Гірмаш", м. Дніпро, вул. Прапорна, буд. 1, () визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ольшанську Олену Сергіївну, свідоцтво №460 від 22.03.13 (адреса для листування: 50069, а/с 3489, м.Кривий Ріг, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 23.02.2021 справу № 904/83/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Мельниченко І.Ф., суддя Євстигнеєва Н.М., суддя Татарчук В.О., призначено судове засідання на 22.03.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Татарчука В.О. на лікарняному, судове засідання, призначене на 22.03.2021, не відбулося.

Ухвалою суду від 22.04.2021 призначено судове засідання на 17.05.2021, з наступним його відкладенням на 01.06.2021, 24.06.2021, 07.07.2021, 15.09.2021.

22.07.2021 ОСОБА_1 подано заяву про відвід колегії суддів.

Обгрунтовуючи подану заяву, заявник зазначає про те, що колегія суддів у складі головуючої судді Мельниченко І.Ф., суддів Євстигнеєвої Н.М., Татарчука В.О. не можуть розглядати справу, оскільки є необ`єктивними та упередженими, що полягає у порушенні ними частини сьомої статті 39 ГПК України, частини п`ятої статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а також пункту 14 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Свого висновку ОСОБА_1 доходить, посилаючись на недотримання судовою колегією внаслідок хвороби судді Татарчука В.О. процесуального строку для вирішення попередньої його заяви про відвід суддів, поданої ним 22.03.2021.

При цьому ОСОБА_1 звертає увагу на існуючу практику ЄСПЛ та стверджує, що колегія суддів не в змозі переконати учасника судового процесу у власній неупередженості та об`єктивності, а тому найменші сумніви, виказані учасниками судового процесу щодо суб`єктивної поведінки суддів, на його думку, є підставою для їх відводу.

За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що справа на цей час розглядається з порушенням порядку визначення суддів та зауважує на тому, що у разі, якщо колегія суддів не візьме самовідводів, законом передбачена можливість звернення до Вищої ради правосуддя для притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2021 заявлений відвід колегією суддів визнано необгрунтованим; заяву про відвід передано для визначення судді та розгляду в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2021 для розгляду заявленого колегії суддів відводу було визначено суддю Колісника І.І.

За частиною восьмою статті 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Матеріали справи дозволяють вирішити питання про відвід колегії суддів без повідомлення сторін.

ВИСНОВКИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

За змістом статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені статтями 35, 36 цього Кодексу, серед яких - інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч. 1 ст. 35 ГПК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті викладеного важливим є прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), зокрема рішення Суду у справі Білуха проти України (п. 49), який вказав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися не лише за суб`єктивним, а й за об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Отже, у цьому відношенні неупередженість/безсторонність повинна бути очевидною в межах справи, що розглядається.

Доводи, які покладені в основу заяви ОСОБА_1 щодо сумнівів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів, пов`язані з недотриманням процесуального строку у питанні розгляду його попередньої заяви про відвід.

Утім, процесуальні строки не є визначальними у визначенні складу суду. Процесуальні строки впливають на тривалість розгляду заяв, клопотань, справи, які згідно зі статтею 6 Конвенції мають бути розумними для суду, встановленого законом.

Чинний склад колегії судів визначений автоматизованою системою в порядку, передбаченому статтями 6, 32 Господарського процесуального кодексу України, а тому є таким, що встановлений законом.

Оцінюючи доводи заявника, суд приймає до уваги також основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Разом з тим суд враховує й нормативні приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У справі, що розглядається, відсутні докази про наявність заяв суддів чи то вчинків, які б свідчили про їхню неспроможність забезпечити об`єктивний, неупереджений розгляд цієї справи.

Здійснюючи правосуддя, суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України).

Здійснення незалежного правосуддя вимагає від судді протистояти будь-якому неправомірному зовнішньому впливу та зобов`язує розглядати справу якою б складною вона не була, забезпечуючи, тим самим, доступ до правосуддя.

Щодо посилань заявника на практику ЄСПЛ у справах щодо неупередженості судді, то з цього приводу суд зазначає таке.

Вирішальним для об`єктивного критерію оцінювання безсторонності судді для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так, у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти» ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, §98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Зазначена правова позиція збігається з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18 (провадження № 12-106гс19).

За таких обставин правові підстави для відводу колегії суддів у цій справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.08.2020 та не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.І. Колісник