ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.2021 Справа № 905/1158/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн, м.Василівка, Запорізька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля, Донецька область

про стягнення 946639,49грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м.Добропілля, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн", м.Василівка, Запорізька область

про стягнення штрафних санкцій в сумі 148 860,00грн.

за участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Аерлайн, м.Василівка, Запорізька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля, Донецька область про стягнення 925913,28грн., в тому числі: 893160,00грн.- основний борг; 17618,50грн. - пеня; 3523,70грн. - 3% річних; 11611,08грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на неналежне виконання відповідачем (замовником) своїх грошових зобов`язань за договором підряду (ремонт на території підрядника) №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020 в частині оплати виконаних позивачем (підрядником) робіт.

Ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 28.07.2021.

05.07.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" про стягнення штрафних санкцій в сумі 148860,00грн. внаслідок порушення останнім умов договору підряду (ремонт на території підрядника) №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020 щодо своєчасної реєстрації податкової накладної.

Ухвалою від 08.07.2021 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом у даній справі та об`єднано їх в одне провадження. Дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.07.2021.

До канцелярії суду від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшли:

12.07.2021 - відповідь на відзив на первісний позов.

19.07.2021 - заява про збільшення розміру позовних вимог та відзив на зустрічний позов.

Ухвалою від 28.07.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн про збільшення розміру первісних позовних вимог та підготовче засідання відкладено на 17.08.2021.

Ухвалою від 17.08.2021 за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначений на 01.09.2021.

У засідання суду 01.09.2021 представники сторін не з`явилися; про місце, час та дату судового засідання сторони були повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно із частинами 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аерлайн» (підрядник, позивач) укладено договір підряду (ремонт на території підрядника) №9309-ДУ-УМТС-У, згідно з пунктом 1.1. якого, в порядку та на умовах, передбачених даним договором, підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик та на замовлення замовника виконати з власних матеріалів ремонт (далі роботи) (код робіт згідно державного класифікатора продукції та послуг: 33.12) обладнання, його вузлів та комплектуючих (далі обладнання), вказані у специфікаціях, підписаних обома сторонами та які є невід`ємною частиною даного договору (далі додатки).

Відповідно до пункту 1.2. договору безпосередній перелік, об`єм, вартість робіт узгоджуються сторонами у додатках, які є невід`ємними частинами договору.

Пунктом 1.3. договору визначено, що замовник зобов`язується прийняти та оплатити підряднику виконані у відповідності до умов даного договору роботи.

Місце виконання робіт: 71600, Україна, Запорізька обл., м.Василівка, пр.Елеваторний, 1 (пункт 1.4. договору).

Згідно з пунктом 2.1. договору, підрядник зобов`язується, зокрема:

2.1.1. виконати роботи, обумовлені п.1.1. даного договору, якісно у відповідності з вимогами даного договору, діючими нормами та стандартами, а також Технічним завданням замовника.

2.1.2. виконати роботи протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт та підписання відповідного акту приймання-передачі обладнання у ремонт, якщо інший строк не обумовлений сторонами у додатках до даного договору.

2.1.3. прийняти за актом приймання-передачі обладнання в ремонт. В акті приймання-передачі обладнання в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх пошкоджень, комплектність, заставна вартість обладнання, переданого в ремонт.

2.1.10 по закінченню виконання робіт своєчасно, але не пізніше 2 (двох) календарних днів до дати прогнозованої передачі обладнання з ремонту, сповістити замовника про готовність обладнання для передачі з ремонту.

2.1.11 здати замовнику виконані роботи з оформленням акта приймання-передачі виконаних робіт та наданням акта випробування обладнання у відповідності з розробленою програмою випробувань. Акт виконаних робіт надається виключно на українській мові та не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним, якщо це вихідні/святкові, то не пізніше наступного робочого дня звітного періоду.

2.1.13 після виконання робіт передати замовнику по акту приймання-передачі обладнання з ремонту. В акті приймання-передачі обладнання в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх пошкоджень, комплектність обладнання, переданого з ремонту.

2.1.14 надати замовнику рахунок на оплату виконаних робіт.

Згідно з пунктом 2.2. договору замовник зобов`язується:

2.2.1 передати підряднику обладнання по акту приймання-передачі обладнання. В акті приймання-передачі обладнання в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх пошкоджень, комплектність, заставна вартість обладнання, переданого в ремонт.

2.2.2. своєчасно оплатити за роботи у строки, обумовлені в даному договорі.

2.2.3. прийняти від підрядника виконані роботи по акту приймання-передачі виконаних робіт.

2.2.4. прийняти від підрядника обладнання з ремонту по акту приймання-передачі. В акті приймання-передачі в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх пошкоджень, комплектність обладнання, переданого з ремонту.

За умовами пункту 3.1. договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх додатків, які є невід`ємними частинами даного договору. В будь-якому випадку, орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 10 000 000,00грн. з ПДВ на дату укладання договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання письмового дозволу уповноваженого на то органу управління замовника.

Вартість виконаних підрядником робіт формується на підставі калькуляції/кошторису та узгоджується сторонами у додатках, які є невід`ємними частинами даного договору (пункт 3.2. договору).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що розрахунки за даним договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня від дати підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника.

Згідно з пунктом 4.5. договору у випадку виявлення недоліків при прийманні-передачі виконаних робіт, сторони складають відповідний акт виявлення недоліків, в якому вказують характер недоліків.

Відповідно до пункту 6.9. договору у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник на письмову вимогу підрядника, сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Даний договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань строк дії договору встановлюється до 31.12.2021 включно. У випадку не виконання (належного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за даним договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 8.1. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб. Доказів того, що укладений між сторонами договір було визнано недійсним чи розірвано, суду не надано.

16.11.2020 сторонами підписана специфікація №1 до договору, якою визначені найменування робіт/обладнання, ціна робіт без ПДВ 744300,00грн. та з ПДВ 893160,00грн., умови виконання робіт - у відповідності з Технічним завданням, в якому вказується в тому числі перелік виконаних робіт; строк виконання робіт до 31.12.2020.

20.12.2020 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, якою погоджено строк виконання робіт до 25.01.2021.

13.11.2020 між сторонами підписано акт прийому-передачі у капітальний ремонт бульдозера Б-10М.0111-1Е дер.№ Т06774 АН інвентарний номер згідно договору №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020, яким сторони підтверджують, що замовник передав підряднику в капітальний ремонт бульдозер Б-10М.0111-1Е дер.№ Т06774 АН інвентарний номер ДУ-98/000, 2008 року в кількості 1 шт., свідоцтво про реєстрацію АН №010537.

22.01.2021 між сторонами підписано акт прийому-передачі з капітального ремонту бульдозера Б-10М.0111-1Е держ.№ Т06774 АН інвентарний номер згідно договору №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020, яким сторони підтверджують, що підрядник передав замовнику з капітального ремонту бульдозер Б-10М.0111-1Е дер.№ Т06774 АН інвентарний номер ДУ-98/000, 2008 року в кількості 1 шт., свідоцтво про реєстрацію АН №010537.

Також сторонами підписано акт №17 від 22.01.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) капітальний ремонт бульдозера Б-10М.0111-1Е держ.№ Т06774 АН, на загальну суму 893160,00грн. з ПДВ.

За твердженнями позивача після завершення виконання робіт по договору №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020 та прийняття замовником за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №17 від 22.01.2021 без будь-яких претензій щодо об`єму, якості та строків виконаних підрядником робіт, замовник прийняті роботи у визначений умовами договору строк (28.04.2021) не оплатив.

Таким чином, порушення замовником умов договору №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020 щодо здійснення розрахунків за фактично виконані підрядником роботи, стало підставою для звернення ТОВ Аерлайн до суду з позовом про стягнення з ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля заборгованості за виконані роботи (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом) в сумі 893160,00грн., 3% річних в сумі 6680,35грн., інфляції в сумі 13397,40грн. та пені в сумі 33401,74грн.

У відзиві на позову заяву відповідач заперечуючи проти позову вказує, що згідно з умовами договору, у даній справі на кредитора покладено обов`язок вчинення певних дій (надання рахунку на оплату), без яких боржник не може виконати свої зобов`язання. Проте позивач у відповідності до умов договору не надав до суду доказів передачі відповідачу рахунку на оплату за роботи, які були виконані згідно акту виконаних робіт, на який є посилання у позовній заяві. Отже, на переконання відповідача, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив необхідних дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі укладеного договору №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно із статтями 4, 173-175 і частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За своєю правовою природою, укладений між сторонами Договір є договором підряду та відповідає положенням статті 837 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи, з переданням її результату замовникові.

Згідно з приписами статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно із статтею 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

На підставі статті 3 Цивільного кодексу України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно із статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Суд зазначає, що уклавши договір, сторони погодилися з передбаченими у ньому умовами, в тому числі, щодо строків розрахунку за виконані роботи, і кожна зі сторін цього договору беззаперечно взяла на себе певні обов`язки, які відображені в його умовах.

Як встановлено судом, позивач виконав, обумовлені договором та специфікацією до нього, роботи з капітального ремонту бульдозера Б-10М.0111-1Е держ.№ Т06774 АН.

Після завершення виконання робіт по договору та передачі замовнику на підставі акту прийому-передачі від 22.01.2021 з капітального ремонту бульдозера Б-10М.0111-1Е держ.№Т06774 АН, сторонами підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №17 від 22.01.2021 за договором підряду №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020 на суму 893160,00грн. Підпис представника замовника (відповідача у справі), який підписував акт, скріплений печаткою. В акті відображено на підставі яких документів (договір №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020) виконані роботи та сума виконаних робіт з урахуванням ПДВ. Отже, відповідачу була відома сума наданих послуг, яка підлягає сплаті за договором. Найменування виконаних робіт відповідає визначеному у специфікації, акті прийому-передачі у капітальний ремонт та акті прийому-передачі з капітального ремонту.

Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, про що зазначено в акті.

Відсутність письмових претензій замовника (відповідача у справі) щодо об`єму, якості, строкам виконання робіт чи іншого невиконання підрядником умов договору є доказом належного виконання підрядником своїх зобов`язань за договором.

Таким чином, враховуючи відсутність таких доказів суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт виконання підрядником (позивачем у справі) робіт за актом №17 від 22.01.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) згідно з договором №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020.

Відповідач, як одна із сторін, що підписала акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №17 від 22.01.2021 у відзиві на позовну заяву не наводить обґрунтованих доводів, підтверджених відповідними доказами, на спростування встановлених судом обставин та не зазначає будь-якої іншої дати, ніж 22.01.2021, в яку цей акт було підписано сторонами.

За умовами пункту 3.4. договору розрахунки по даному договору здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня від дати підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт.

Отже, сторони домовились, що оплата за виконані роботи здійснюється на вказаній умові, яка є спеціальною умовою щодо оплати за виконані роботи, яку має здійснити відповідач, прийнявши виконані позивачем роботи за актом №17 від 22.01.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що сторони у договорі погодили строк виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт, а саме: протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня від дати підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт, беручи до уваги встановлений момент порушення зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт, граничний строк виконання даного зобов`язання 29.04.2021.

Доказів оплати виконаних позивачем робіт в сумі 893160,00грн. відповідачем суду не подано.

Отже, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 893160,00грн. Ціна робіт відповідає їх вартості, викладеній у специфікації.

Враховуючи встановлення факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору №9309-ДУ-УМТС-У від 04.11.2020, щодо оплати виконаних позивачем та відповідно прийнятих відповідачем робіт, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 893160,00грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача про те, що до отримання рахунку у нього не виникає обов`язку зі сплати грошових коштів, а тому він не є боржником, що прострочив виконання зобов`язання, судом не приймаються з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Саме акт здавання-прийняття робіт (послуг) є тим первинним документом, на підставі якого виникає обов`язок сплати.

Натомість рахунок або рахунок-фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статі 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за договором. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №910/49/17 та від 18.02.2020 у справі №908/771/19.

Таким чином, не надання рахунку не може перешкоджати проведенню розрахунків у разі підписання сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивачем нараховані та пред`явлені до стягнення 3% річних в сумі 6680,35грн., інфляційні втрати в сумі 13397,40грн. та пеня в сумі 33401,74грн.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з розрахунком 3% річних нараховані позивачем на суму заборгованості в розмірі 893160,00грн. за період прострочення виконання зобов`язань з 29.04.2021 по 15.06.2021 та з 16.06.2021 по 28.07.2021.

Судом перевірено розрахунок заявлених до стягнення 3% річних нарахованих на прострочене відповідачем грошове зобов`язання та встановлено, що позивачем не вірно визначений початок періоду таких нарахувань з 29.04.2021, а тому наданий розрахунок є арифметично не вірним. Суд зазначає, що день підписання акту здачі-приймання робіт не включається до кількості днів прострочення за період, за який здійснюються відповідні нарахування.

Враховуючи вказане вірним буде нарахування 3% на суму боргу 893160,00грн. за період прострочення виконання зобов`язання починаючи з 30.04.2021.

За перерахунком суду розмір 3% річних за період з 30.04.2021 по 15.06.2021 складає 3450,29грн. та за період з 16.04.2021 по 28.07.2021 складає 3156,65грн.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 6606,94грн. (3450,29грн. +3156,65грн.)

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.18р. у справу №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

За приписами частини 2 пункту 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Згідно розрахунку інфляційних втрат позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 11611,08грн. за травень місяць 2021 року та в сумі 1786,32грн. за червень місяць 2021 року.

Судом перевірено розрахунок заявлених до стягнення інфляційних нарахувань та встановлено, що визначений позивачем період нарахувань не суперечить умовам договору та нормам чинного законодавства, та є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 13397,40грн.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Статтями 546, 549 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин четвертої та шостої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 322 Господарського кодексу України.

За умовами пункту 6.9. договору у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник на письмову вимогу підрядника, сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

На підставі вказаного пункту договору позивачем нарахована пеня в розмірі 17618,50грн. за період з 29.04.2021 по 15.06.2021 та в розмірі 15783,24грн. за період з 16.06.2021 по 28.07.2021.

Судом перевірено розрахунок заявленої до стягнення пені та встановлено, що позивачем не вірно визначений початок періоду нарахування пені з 29.04.2021, а тому наданий розрахунок є арифметично не вірним. При проведені розрахунку пені позивачем допущені помилки аналогічні тим, що і при розрахунку 3% річних.

Провівши власний перерахунок заявленої до стягнення пені судом встановлено, що розмір пені за період з 30.04.2021 по 15.06.2021 складає 17251,45грн. та за період з 16.06.2021 по 28.07.2021 складає 15930,06грн.

Таким чином, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 33181,51грн. (17251,45грн. + 15930,06грн.).

Розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені судом було здійснено за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення первісного позову.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, господарський суд зазначає таке.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної реєстрації податкової накладної, внаслідок чого позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу за зустрічним позов штраф у сумі 148860,00грн.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що згідно з пунктом 2.1.17 договору, на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування у відповідності до Податкового кодексу України) підрядник складає податкову накладну (розрахунок корегування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків корегувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється підрядником протягом 3-х календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для їх корегування у відповідності до Податкового кодексу України).

У випадку не відправки підрядником замовнику податкової накладної (розрахунку корегувань до податкової накладної) або у випадку порушення ним порядку її заповнення та/або не реєстрації в межах граничних строків реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі в результаті призупинення її реєстрації, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі суми податкового кредиту по ПДВ, який замовник повинен отримати по такій податковій накладній (розрахунку корегування до податкової накладної), протягом 10 (десяти) календарних днів від дати направлення відповідної претензії замовнику.

Податковій кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України (пункт 14.1.181 статті 14 ПК України).

За твердженнями позивача за зустрічним позовом згідно умов договору, податкові накладні повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань.

22.01.2021 відповідач за зустрічним позовом склав податкову накладну №105 від 22.01.2021. Однак, в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначена податкова накладна була зареєстрована відповідачем за зустрічним позовом 11.02.2021, тобто на думку позивача за зустрічним позовом з порушенням вказаного строку.

Враховуючи викладене, позивачем за зустрічним позовом нараховано відповідачу за зустрічним позовом штраф у сумі 148860,00грн.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом та зазначено вище, згідно з пунктом 2.1.17 договору, на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування у відповідності до Податкового кодексу України) підрядник складає податкову накладну (розрахунок корегування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків корегувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється підрядником протягом 3-х календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для їх корегування у відповідності до Податкового кодексу України).

У випадку не відправки підрядником замовнику податкової накладної (розрахунку корегувань до податкової накладної) або у випадку порушення ним порядку її заповнення та/або не реєстрації в межах граничних строків реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі в результаті призупинення її реєстрації, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі суми податкового кредиту по ПДВ, який замовник повинен отримати по такій податковій накладній (розрахунку корегування до податкової накладної), протягом 10 (десяти) календарних днів від дати направлення відповідної претензії замовнику.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців 1, 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: - для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Отже, встановлюючи у договорі відповідальність відповідача у вигляді штрафу в розмірі суми податкового кредиту по ПДВ, сторони тим самим фактично передбачили компенсацію замовнику негативних наслідків, що можуть у нього виникнути в разі невиконання відповідачем передбаченого нормами податкового законодавства зобов`язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості позивачем у зв`язку з цим отримати податковий кредит.

Тобто, передбачена пунктом 2.1.17 договору відповідальність відповідача не пов`язана з виконанням ним своїх основних зобов`язань за договором, оскільки виникає в разі невиконання підрядником приписів податкового законодавства.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За правилами до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Отже, невиконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання, яке виникає не перед контрагентом за договором підряду, а з податкових правовідносин, не може бути підставою для покладення на підрядника господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції, яка може наставати за фактом порушення стороною умов договору підряду або, маючи компенсаційну природу, за фактом настання реальних негативних наслідків у іншої сторони.

За своєю правовою природою це зобов`язання є податковим, яке регулюється нормами податкового законодавства та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема відповідальність, а тому, невиконання або неналежне виконання таких умов договору не є правопорушенням у сфері господарювання та відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

З огляду на вказане, доводи позивача за зустрічним позовом про те, що відповідач за зустрічним позовом з порушенням умов пункту 2.1.17 договору не виконав свого обов`язку зі своєчасної реєстрації податкової накладної, суд вважає безпідставними, оскільки невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на підрядника господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2017 у справі №908/3565/16, від 13.04.2018 у справі №902/380/17, від 07.02.2019 у справі №913/272/18, від 18.11.2019 у справі №904/5949/18.

Зазначення сторонами у договорі про обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН не призводить до зміни характеру відповідних правовідносин із податкових на господарські.

З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" відповідальності у вигляді стягнення штрафу, передбаченого пунктом 2.1.17. договору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерлайн» про стягнення 148860,00грн штрафу є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за первісним позовом покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн, м.Василівка, Запорізька область до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля, Донецька область про стягнення 946 639,49грн., в тому числі: 893160,00грн. - основний борг; 33401,74грн. пеня; 6680,35грн. - 3% річних; 13397,40грн. - інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85004, Донецька область, місто Добропілля, вул. Франка Івана, будинок 19, кімната 103; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн (71600, Запорізька обл., Василівський р-н, місто Василівка, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 3; ) основний борг в сумі 893160,00грн., 3% річних в сумі 6606,94грн., інфляційні втрати в сумі 13397,40грн., пеню в сумі 33181,51грн. та судовий збір в розмірі 14195,18грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволені решти первісних позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн, м.Василівка, Запорізька область про стягнення штрафних санкцій в сумі 148 860,00грн., відмовити повністю.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Рішення складено та підписано 01.09.2021.

Суддя М.О. Лейба