ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

25.08.2021 Справа № 917/1337/21

м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши

позовну заяву Селянського (фермерського) господарства «Долина», вул. Полтавська, 28-А, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 325 365,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, у тому числі, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Пунктами 3, 4 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України, корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання (відповідна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема, в п.п.25-26 постанови Великої Палати від 11 червня 2019 року по справі № 917/1338/18).

Позов подано до фізичної особи, яка не перебуває у корпоративних правовідносинах з позивачем, оскільки позивач не є учасником ТОВ «Олкруп», засновником та директором якого є відповідач, в свою чергу, відповідач не є учасником або засновником позивача як юридичної особи.

Позивачем з посиланням на норми ст. 619 ЦК України висуваються вимоги про покладення на відповідача як на фізичну особу субсидіарної відповідальності за шкоду, спричинену позивачу в зв`язку з тривалим невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості з ТОВ «Олкруп».

Згідно з приписами ч. 1 ст. 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена субсидіарна (додаткова) відповідальність іншої особи поряд із відповідальністю основного боржника як різновид цивільно-правової відповідальності.

Водночас, суд звертає увагу, що господарським судом лише в межах справи про банкрутство боржника можуть бути розглянуті вимоги ліквідатора до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства (ч. 2 ст. 61 кодексу України з процедур банкрутства).

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності (відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі N 906/904/16).

З огляду на те, що спір у даній справі не є корпоративним, а виник з цивільних правовідносин щодо субсидіарної відповідальності відповідача, який не є суб`єктом господарювання в розумінні частини 2 статті 55 Господарського кодексу України та не вступав як фізична особа у господарські правовідносини з позивачем, позов подається не в межах справи про банкрутство, а суб`єктний склад учасників даної справи відповідає положенням частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, то розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 175 (п. 1 ч. 1), 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Селянському (фермерському) господарству «Долина» у відкритті провадження у справі.

Додаток: позовна заява № 17 від 16.08.2021 (вх. № 1497/21 від 20.08.2021) та документи, зазначені в ній, як додатки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст.ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.І. Пушко