УХВАЛА

26 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/1340/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Берднік І. С., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі

за позовом заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест"

про стягнення 2 047 885, 26 грн,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі № 910/1340/19.

Як свідчать матеріали справи, предметом позову у цій справі є вимога заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури, заявлена в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" про стягнення 2 047 885, 26 грн безпідставно збережених коштів орендної плати за користування земельними ділянками під об`єктами нерухомості відповідача без оформлення правовстановлюючих документів та внесення плати за їх фактичне використання за період із 20.12.2016 по 31.07.2018 на підставі статей 22, 1166, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України, статей 156, 157 Земельного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що протягом спірного періоду земельні ділянки, за користування якими відповідачу нараховані до стягнення збережені кошти у виді несплаченої орендної плати, не були сформовані як об`єкти цивільних прав, а отже, у позивача немає підстав для стягнення з відповідача спірних коштів.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" на користь Ніжинської міської ради збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками без належних на те правових підстав у сумі 1 371 807, 27 грн. В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач без оформлення правовстановлюючих документів на землю користувався спірними земельними ділянками, на яких розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно, що за висновком суду є підставою для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у виді несплаченої орендної плати на підставі статей 1212- 1214 Цивільного кодексу України. При цьому суд установив, що матеріалами справи підтверджено те, що спірним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери та їх внесено в Державний земельний кадастр, що свідчить про сформованість таких земельних ділянок. Також у матеріалах справи є витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, кадастрові номери :04:007:0051, :04:007:0053, :04:007:0055, :04:007:0056, станом на 2016 - 2018 роки, відомості у яких (витягах) є обов`язковими для визначення орендної плати за землю.

Водночас, перевіривши розрахунок безпідставно збережених коштів у заявленій до стягнення сумі за період із 20.12.2016 по 31.07.2018, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за вирахуванням коштів за фактичне використання земельної ділянки з кадастровим номером :04021:0001 у сумі 676 077,99 грн, оскільки позивач не надав до матеріалів справи витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером, що унеможливлює здійснення розрахунку та стягнення з відповідача коштів за фактичне користування такою земельною ділянкою. Суд також зазначив, що відповідач не подав до суду належним чином обґрунтованого контррозрахунку пред`явлених до стягнення безпідставно збережених коштів, а факт користування спірними земельними ділянками відповідач не заперечує.

Не погоджуючись з ухваленою у справі постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділконцептінвест" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 в частині задоволення позову та залишити в силі у цій частині рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 про відмову у позові повністю.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскаржену постанову у справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права (статті 791 Земельного кодексу України щодо формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав) у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18. Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що сформована земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно після державної реєстрації права власності позивача на неї, натомість протягом спірного періоду земельні ділянки, за користування якими відповідачеві нараховані заявлені до стягнення кошти, не були сформовані як об`єкти цивільних прав, оскільки державна реєстрація права комунальної власності на них була здійснена вже після звернення з цим позовом, а саме 06.03.2019. Крім того, скаржник посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.04.2020 у справі № 915/1806/19, щодо того, що оскільки нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності, наявність витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для розрахунку заявленої до стягнення суми безпідставно збережених відповідачем грошових коштів у виді орендної плати за землю є обов`язковою. Однак, на думку скаржника, при визначенні розміру стягуваної суми, суд апеляційної інстанції врахував докази (витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірних земельних ділянок), що не були додані прокурором до позовної заяви, а подавалися без вирішення питання про поновлення строку на їх подання, тому такі докази, як вважає скаржник, є недопустимими.

Водночас колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 01.07.2021 прийняв до розгляду справу № 646/4738/19 за позовом Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Кот Тетяни Вікторівни на постанову Харківського апеляційного суду від 29.10.2020, передану на розгляд об`єднаної палати Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі статей 403, 404 Цивільного процесуального кодексу України.

Передаючи зазначену справу на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів виходила із того, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.04.2021 у справі № 645/1040/19 (провадження № 61-19442св20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 646/4546/19 (провадження № 61-7171св20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 у справі № 463/12532/18 (провадження № 61-21651св19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 (провадження № 61-13423св19) застосовано принципово різний підхід для вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, в яких один і той самий предмет спору, та які врегульовані одними і тими самими нормами права, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом шляхом відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Зокрема, щодо застосування положень статті 791 Земельного кодексу України до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням земельної ділянки.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на зазначене, задля забезпечення сталості та єдності судової практики, судова колегія вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 910/1340/19 до розгляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 910/1340/19 до розгляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді І. С. Берднік

Ю. Я. Чумак