РІШЕННЯ

30 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/650/21
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКНА ВІКОНДА", , юридична адреса: пр. Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49000, фактична адреса: вул. Ольховська, 2 "О", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50048, е-mail: ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕК", 14000, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 95, код 41682604,

про стягнення 16 259,64 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання)

Обставини справи.

Заявлено позов про стягнення 16259,64 грн заборгованості, з яких 13333,00 грн заборгованості за поставлений товар, 1898,61 грн - інфляційні втрати та 1028,03 грн - проценти за користування грошовими коштами.

Вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №26208/18ПК від 07.08.18.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.21 справа №927/650/21 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.06.21, відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду та позивачу у порядку, визначеному ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються їх заперечення.

10.08.21 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвалу суду від 29.06.21, надіслану судом відповідачу із зазначенням причини повернення: "за закінченням терміну зберігання".

19.08.21 судом були вчинені дії щодо перевірки місцезнаходження та статусу відповідача. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за умовами пошуку , місцезнаходження юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕК": 14000, м. Чернігів, пр.Перемоги, 95.

З`ясовуючи належність повідомлення сторони про розгляд справи та можливість вирішення даного господарського спору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Судом встановлено, що адреса відповідача, яка зазначена у позовній заяві та сформованому судом 19.08.21 витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повністю збігаються з адресою, зазначеною у рекомендованому повідомленні.

Заяв про зміну місцезнаходження чи місця проживання від відповідача не надходило.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Крім цього, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене вище та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі, враховуючи повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання", суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про наявне позовне провадження у справі №927/650/21.

Відповідач відзив на позов не надав.

На адресу суду від учасників справи не надходило належно оформленого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, з повідомленням сторін, відповідно до ст. 252 ГПК України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суд встановив.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частинами 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

07.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОРЕК" (покупець), в особі керівника Лисенко Наталії Іванівни та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІКНА ВІКОНДА" (постачальник), в особі заступника комерційного директора з зовнішньоекономічної діяльності Ізотової Ліани Василівни був укладений договір №26208/18ПК (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Найменування, асортимент і кількість продукції визначаються замовленнями покупця, що формуються та направляються в електронному вигляді. Про неможливість виконання замовлення постачальник інформує покупця протягом 3 (трьох) днів після його одержання (п.1.2. Договору).

Загальна кількість продукції, що буде поставлена по цьому договору, не регламентується. Сума договору складається із сум всіх видаткових накладних, на підставі яких було поставлено продукцію протягом всього строку дії цього договору (п.1.3.).

Ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим Договором, визначається залежно від обсягу сировини і матеріалів, необхідних для її виготовлення, та відповідних робіт із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення Виробника продукції. Про зміну вартості комплектуючих, що впливає на ціну продукції, Постачальник повідомляє Покупця за сім календарних днів до початку застосування нової вартості при розрахунку. Повідомлення здійснюється за допомогою засобів електронної пошти (без обов`язкових вимог до електронного документу та підпису). Замовлення Покупця свідчить про досягнення Сторонами згоди щодо ціни продукції. Ціна продукції зазначається також у видаткових накладних, підписання Сторонами накладної свідчить про погодження поставки партії продукції (п.2.1. Договору).

Розрахунки за цим Договором між Постачальником та Покупцем здійснюються шляхом 100% передоплати та переказу Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, (зазначений у цьому Договорі або письмово доведений до Покупця) протягом 2 (двох) банківських днів з моменту запуску замовлення Покупця у виробництво (п.2.2. Договору).

Умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером договору, а також тих особливостей, що випливають із його умов. Поставка продукції за цим Договором здійснюється на умовах СРТ - (будь-які види транспорту - назва місця призначення) - поставка продукції здійснюється шляхом відвантаження продукції на складі Покупця, за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Боженко, буд. 106«

Зі сторони «Постачальника» умови поставки можуть змінюватися про що останній попереджає «Покупця» за 3 (три) календарні дні до дати поставки (п.3.1. Договору).

Поставка виконується протягом 14 календарних днів з моменту внесення передоплати згідно виконання Покупцем п. 2.2. даного договору (для продукції нестандартних розмірів та форм строк встановлюється в кожному конкретному випадку окремо). Перехід права власності на продукцію і перехід ризику випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) продукції від Постачальника до Покупця відбувається з моменту передачі продукції і супровідних документів, що підтверджується підписанням видаткової накладної (п.3.2 Договору).

Згідно з п. 7.1. Договору, строк цього договору починається з моменту його підписання та діє протягом одного року (п.7.1. Договору).

Доказів визнання недійсним, дострокового чи одностороннього розірвання даного Договору сторони суду не надали.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами Договору №26208/18ПК від 07.08.2018, який по своїй правовій природі є договором поставки.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Видатковою накладною №10293 від 22.11.18, підписаною сторонами та скріпленою печатками сторін здійснено поставку на умовах попередньої оплати по рахунку №СФ000006688 від 26.09.18 товар: вікно з ПВХ, Віконда Класик, білий, розмір 2965х1130 1шт, вікно з ПВХ, Віконда Класик, білий, розмір 2964х1130 2шт, вікно з ПВХ, Віконда Класик, білий, без фурнітури, розмір 2965х1130 1шт, підвіконня 250мм, біле, козирок 200мм, відлив з листа оцинкованого 100мм, нащельник 150мм, нащельник 250мм, на загальну суму 24500,00 грн. (а.с.13).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заперечень та претензій щодо кількості поставленого товару, його якості та вартості відповідач суду не надав.

Враховуючи відсутність зі сторони відповідача заперечень та претензій щодо отримання від позивача поставленого товару, суд доходить висновку, що позивачем доведено та підтверджено матеріалами справи факт поставки позивачем відповідачу товару за Договором №26208/18ПК від 07.08.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (покупець) взяті на себе зобов`язання щодо оплати товару, на умовах зазначених у п.2.2. Договору виконав частково, сплативши 11 167,00 грн згідно платіжних доручень №568 від 01.11.18 на суму 8167,00 грн та №768 від 17.01.19 на суму 3000,00 грн, у зв`язку з чим на день звернення позивача з позовом до суду відповідач мав заборгованість в сумі 13 333,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо сплати заборгованості за поставлений товар (претензія №569 від 29.05.19, а.с.16-17). Зазначена вимога була направлена відповідачу згідно з фіскальним чеком від 29.05.19, та залишена без задоволення.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1898,61 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 1028,03 грн. трьох процентів річних з простроченої суми відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку (а.с. 9).

Матеріалами справи підтверджується прострочка оплати відповідачем поставленого товару, а тому перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, суд доходить висновку, що позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу три проценти річних в розмірі 1028,03 грн та 1898,61 грн інфляційних нарахувань.

Приймаючи до уваги, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не розрахувався з позивачем, останній правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 13 333,00 грн. боргу; 1898,61 грн. інфляційних нарахувань та 1028,03 грн. трьох процентів річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 161, 165, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕК" (14000, м. Чернігів, пр.Перемоги, буд. 95, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКНА ВІКОНДА", (, пр. Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49000) 13 333,00 грн. боргу, 1898,61 грн. інфляційних нарахувань, 1028,03 грн. трьох процентів річних та 2270,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/