РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.08.2021Справа № 910/9547/21

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/9547/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШКРОМИДА ТА ПАРТНЕРИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОШКУН УКРА"

про стягнення 230 000,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШКРОМИДА ТА ПАРТНЕРИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОШКУН УКРА" про стягнення 230 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №09/01/19 про надання юридичних послуг від 09.01.2019, внаслідок чого виникла заборгованість за отримані у період з січня по жовтень 2019 року юридичні послуги в сумі 230 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ШКРОМИДА ТА ПАРТНЕРИ" було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

29.06.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, в ухвалі суд визнав дану справу малозначною та ухвалив розгляд справи здійснювати без виклику представників сторін.

16.07.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнав позовні вимоги.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

09.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОШКУН УКРА» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШКРОМИДА ТА ПАРТНЕРИ» (далі - Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг № 09/01/19 (надалі - Договір).

Відповідно до ч. 1 договору, Виконавець зобов`язується надавати юридичні послуги, за дорученням Замовника, а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги та фактичні витрати Виконавця, необхідні для виконання цього Договору.

Згідно із ч. 2 договору, під «юридичними послугами», які надаються за цим Договором, сторони розуміють здійснення особисто Виконавцем, чи під його наглядом третіми особами, захисту, представництва та/або надання інших видів юридичної допомоги Замовнику та/або визначеним замовником особам.

Відповідно до ч. 11.1 договору, вартість послуг за цим Договором складає 23 000,00 гривень на місяць. Загальна вартість послуг, наданих Виконавцем Замовнику за цим Договором, визначається, як сума всіх Актів виконаних робіт (про надані послуги).

Згідно із ч. 11.3 договору, оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється Замовником не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання Акту. Оплата послуг може здійснюватися шляхом передплати в сумі, визначеній п. 11.1 Договору або в іншому погодженому Сторонами розмірі.

За період з 09.01.2019 по 30.10.2019 позивачем було надано відповідачу послуги за договором на загальну суму 230 000,00 грн, що підтверджуються підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств актами виконаних робіт від 31.01.2019, від 28.02.2019, від27.03.2019, від 26.04.2019, від 31.05.2019, від 27.06.2019, від 31.07.2019, від 29.08.2019, від 30.09.2019.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖОШКУН УКРА» свої зобов`язання по сплаті вартості послуг не виконав.

Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованість за отримані послуги в сумі 230 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги на суму 230 000,00 грн, які були прийняті відповідачем без зауважень та заперечень, що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств актами виконаних робіт від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 27.03.2019, від 26.04.2019, від 31.05.2019, від 27.06.2019, від 31.07.2019, від 29.08.2019, від 30.09.2019.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати вказаних Актів настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що строк оплати наданих послуг за договором настав, а доказів оплати їх в повному обсязі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 230 000,00 грн.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором №09/01/19 про надання юридичних послуг від 09.01.2019 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОШКУН УКРА" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд.14 В, літ.А, кімн.2, ідентифікаційний код 38240132) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ШКРОМИДА ТА ПАРТНЕРИ" (02144, м. Київ, вул. Є.Чавдар, 34, оф. 219, ідентифікаційний код 32020718) заборгованість в розмірі 230 000,00 грн та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.08.2021.

Суддя А.І. Привалов