РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2021Справа №910/7274/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного підприємства "Техпромсервіс"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

про стягнення 85 659,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Приватне підприємство "Техпромсервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення 85 659,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство "Техпромсервіс" вказує, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Договору поставки товару №290(1)20УК/53-121-01-20-09566 від 29.07.2020 та видаткової накладної №3 від 07.09.2020 товару, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 11 638,46 грн. та інфляційних втрат в розмірі 74 020,90 грн., нарахованих за період з 06.01.2021 по 18.02.2021.

В змісті позовної заяви Приватним підприємством "Техпромсервіс" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 відкрито провадження у справі №910/7274/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 14.05.2021 була надіслана відповідачу 17.05.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №209 дана ухвала була вручена Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 19.05.2021.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 у справі №910/7274/21 встановлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне було подати відзив на позов у строк до 03.06.2021 включно.

Частиною 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

07.06.2021 засобами поштового зв`язку від Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на позовом (зданий до установи поштового зв`язку 02.06.2021) з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що сторонами у договорі було погоджено строк оплати поставленого Приватним підприємством "Техпромсервіс" товару - протягом 120 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця. При цьому, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач стверджує, що податкова накладна була зареєстрована у Реєстрі 29.09.2020 та надійшла на електронну адресу Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" лише 30.11.2020. Крім того, відповідач зазначає, що строк виконання зобов`язання щодо здійснення оплати товару в частині суми ПДВ Договором поставки товару №290(1)20УК/53-121-01-20-09566 від 29.07.2020 не був визначений, в той час як позивач не звертався до відповідача з вимогою в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим строк оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ станом на 05.01.2021 не настав, у зв`язку з чим Приватним підприємством "Техпромсервіс" невірно визначено як суму заборгованості, так і строк прострочення відповідача. Також відповідач вказує на неправомірність нарахування інфляційних втрат за січень 2021 року, оскільки інфляційні втрати підлягають нарахуванню починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. Крім того, відповідач вказує на необґрунтованість, непропорційність та неспівмірність витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн. у даній нескладній справі, предметом якої є стягнення інфляційних втрат та 3% річних у незначному розмірі (при незначній ціні позову).

09.06.2021 засобами поштового зв`язку від Приватного підприємства "Техпромсервіс" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач вказує, що оплата частини вартості товару у розмірі ПДВ повинна бути проведена після реєстрації цієї господарської операції в Єдиному реєстрі податкових накладних в межах загального строку оплати товару. Також позивач вказує, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала нову правову позицію, у відповідності до якої нарахування інфляційних втрат у даному випадку за січень 2021 року є правомірним. Крім того, Приватне підприємство "Техпромсервіс" звернуло увагу суду, що відповідач не заперечує правомірність нарахування інфляційних втрат за лютий 2021 року, однак просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог вцілому. Щодо заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, то позивач вказує, що 20 000,00 грн. це фіксований гонорар за ведення всієї справи, тому жодних додаткових витрат позивач і не очікує.

23.06.2021 засобами поштового зв`язку від Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшли заперечення на відповідь на відзив (здані до установи поштового зв`язку 18.06.2021) з доказами їх направлення позивачу, в яких відповідач стверджує, що друге речення п. 3.2 спірного договору не містить визначення строку оплати вартості товару в частині суми ПДВ та заперечує правомірність нарахування інфляційних втрат як за січень 2021 року, так і за лютий 2021 року. Також відповідач просить суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що сторонами було подано всі, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, заяви по суті спору, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

29.07.2020 між Приватним підприємством "Техпромсервіс" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець) було укладено договір №290(1)20УК/53-121-01-20-09566 поставки товару (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар (кабелі та проводи), перелік, ціна, кількість, гарантійний строк якого визначений у даному пункті договору.

Строк поставки товару - липень-вересень 2020 року (п. 1.2 Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що розрахунок за продукцію, поставлену згідно п. 1.1, здійснюється протягом 120 календарних днів з моменту постачання продукції на склад покупця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄДПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Згідно п. 4.5 Договору постачальник зобов`язався надати покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну України №1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси покупця та протягом терміну, визначеного чинною редакцією податкового кодексу України. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

У пункті 7.6 Договору зазначено, що у випадку не надання постачальником покупцю в строк, визначений чинною редакцією ПКУ, електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 цього договору на суму ПДВ.

Відповідно пункту 7.7 Договору за невиконання п. 4.5 договору постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві штраф у розмірі процентної ставки ПДВ за договором.

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом одного року. Строк дії договору може бути змінено у випадках і на підставах передбачених законодавством. Зміна строку дії договору оформлюється сторонами шляхом укладення додаткової угоди (п. 12.1 Договору).

На виконання своїх зобов`язань за Договором Приватним підприємством "Техпромсервіс" 07.09.2020 було поставлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" товар загальною вартістю 3 218 212,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №3 від 07.09.2020.

На виконання своїх зобов`язань за Договором Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" перерахувало Приватному підприємству "Техпромсервіс" в якості оплати товару 19.02.2021 кошти у загальному розмірі 3 218 212,80 грн., що підтверджується випискою АТ "КБ "Глобус" по особовому рахунку.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про допущення відповідачем прострочення виконання своїх грошових зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 3% річних у розмірі 11 638,46 грн. та інфляційних втрат в розмірі 74 020,90 грн., нарахованих за період з 06.01.2021 по 18.02.2021.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної №3 від 07.09.2021 Приватним підприємством "Техпромсервіс" було поставлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" товар загальною вартістю 3 218 212,80 грн.

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками та скріплена печатками сторін, а також в ній міститься посилання на реквізити Договору.

В свою чергу, відповідачем у відзиві визнано обставини виконання позивачем свого зобов`язання з поставки товару у визначених Приватним підприємством "Техпромсервіс" обсягах та вартості.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами та сторонами підтверджується факт поставки та відповідно прийняття відповідачем товару загальною вартістю 3 218 212,80 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що розрахунок за продукцію, поставлену згідно п. 1.1, здійснюється протягом 120 календарних днів з моменту постачання продукції на склад покупця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄДПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Позивач стверджує, що у відповідності до пункту 3.2 Договору відповідач повинен був оплатити поставлений згідно видаткової накладної №3 від 07.09.2021 товар у строк до 05.01.2021 включно.

Натомість відповідач заперечує правильність визначення позивачем дати, до якої Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне було оплатити спірний товар, з тих підстав, що, на його думку, 120-дений строк оплати товару був встановлений лише щодо ціни товару без врахування суми ПДВ. В той же час, друге речення п. 3.2 Договору, на думку відповідача, стосується сплати вартості товару в частині суми ПДВ та даною умовою не визначено строку оплати товару, тому у відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України в цій частині товар підлягав оплаті протягом 7 календарних днів з моменту одержання від Приватного підприємства "Техпромсервіс" вимоги, однак останнє з такою вимогою до відповідача не зверталось, тому ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було достроково виконано своє зобов`язання в цій частині.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача та вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

По-перше, у разі якщо у відповідності до податкового законодавства операція купівлі-продажу товару зумовлює обов`язкову оплату ПДВ, то із звичаїв ділового обороту сума ПДВ є складовою вартості товару, що у даному випадку також було погоджено в умовах Договору. Відтак, навіть якщо припустити правомірність доводів відповідача, то у такому випадку підлягають застосуванню не приписи ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якими передбачено 7-денний строк на виконання зобов`язання з дати вимоги кредитора, а приписи ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, які є спеціальними нормами, що регулюють спірні правовідносини, та якими передбачено обов`язок покупця оплатити товар відразу (на наступний робочий день) після його прийняття.

По-друге, згідно п. 4.5 Договору постачальник зобов`язався надати покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну України №1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством ,електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси покупця та протягом терміну, визначеного чинною редакцією податкового кодексу України. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

У пункті 7.6 Договору зазначено, що у випадку не надання постачальником покупцю в строк, визначений чинною редакцією ПКУ, електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 цього договору на суму ПДВ.

Відповідно пункту 7.7 Договору за невиконання п. 4.5 договору постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві штраф у розмірі процентної ставки ПДВ за договором.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, суд приходить до висновку, що з аналізу умов пунктів 3.2, 7.6, 7.7 Договору вбачається, що відповідач має здійснити розрахунок за товар протягом 120 календарних днів з дати поставки продукції, при цьому, оплата частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється не раніше отримання доказів реєстрації податкової накладної.

Сторонами визнано (в тому числі, відповідачем у відзиві), що на виконання умов п.п. 3.2, 4.5 Договору позивачем 29.09.2020 було складено в електронній формі та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних операцію з купівлі-продажу товару за видатковою накладною №3 від 07.09.2020, яка була одержана Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на електрону пошту 30.11.2020.

Таким чином, позивачем було виконано вимоги п.п. 3.2, 4.5 Договору в межах 120-денного строку, а відтак відповідач повинен був оплати поставлений за видатковою накладною №3 від 07.09.2021 товар у строк протягом 120 календарних днів з моменту поставки товару.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зобов`язане було оплатити поставлений за видатковою накладною №3 від 07.09.2021 товар до 05.01.2021 у повному обсязі, в тому числі ПДВ, з огляду на реєстрацію податкової накладної у визначений законодавством строк.

Позивач стверджує, а відповідачем у своєму відзиві підтверджується, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було виконано своє зобов`язання з оплати поставленого Приватним підприємством "Техпромсервіс" товару в повному обсязі 19.02.2021.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання за Договором з 06.01.2021.

Оскільки судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням вірно визначених позивачем дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобов`язань, та до яких підлягає нарахування 3% річних та інфляційні втрати, суд, керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 3% річних у розмірі 11 638,46 грн. та інфляційних втрат у розмірі 74 020,90 грн.

Щодо доводів відповідача про неправомірність нарахування інфляційних втрат за неповний місяць, то суд зазначає, що з системного аналізу ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та методики нарахування інфляційних втрат, вбачається, що останні підлягають нарахуванню, в разі якщо прострочення заборгованості тривало більше половини місяця.

В свою чергу, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі програми розрахунку інфляційних.

Отже, доводи відповідача про неправомірність нарахування інфляційних втрат за період з 06.01.2021 по 18.02.2021 є необґрунтованими.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов Приватного підприємства "Техпромсервіс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 85 659,36 грн. підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В змісті позовної заяви Приватним підприємством "Техпромсервіс" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Докази на підтвердження понесених позивачем на професійну правничу допомогу витрат долучені до позовної заяви та відповіді на відзив.

Представництво інтересів Приватного підприємства "Техпромсервіс" в межах справи №910/7274/21 здійснювалось адвокатом Чабановим Андрієм Олександровичем (свідоцтво №6457/10, видане Радою адвокатів Київської області 15.02.2018), який входить до Адвокатського об`єднання "Грандліга" на підставі Договору про надання правової допомоги №12 від 15.02.2021.

У пункті 4.1 Договору про надання правової допомоги №12 від 15.02.2021 Приватне підприємство "Техпромсервіс" та Адвокатське об`єднання "Грандліга" домовились, що за правову допомогу адвокатського об`єднання клієнт сплачує гонорар, розмір та вид якого (фіксований або погодинний) якого завчасно узгоджується сторонами після одержання від клієнта доручення/замовлення/звернення про необхідність надання конкретизованої правової допомоги та вказується у відповідному рахунку або замовленні.

Приватним підприємством "Техпромсервіс" та Адвокатським об`єднанням "Грандліга" було складено замовлення №3 від 27.04.2021, в якому погоджено, що за надання правової допомоги в господарському суді щодо стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 3% річних та інфляційних втрат за порушення терміну розрахунку за Договором поставки товару №290(1)20УК/53-121-01-20-09566 підлягає сплаті фіксований гонорар у розмірі 20 000,00 грн. без ПДВ.

Суд відзначає, що договір про надання правової допомоги укладається між двома суб`єктами - адвокатом та його клієнтом, однак, у випадках встановлених Господарським процесуальним кодексом, на його підставі можуть виникнути права та обов`язки у особи, яка не є стороною цього договору та на яку судом буде покладено обов`язок щодо їх відшкодування.

Зважаючи на зазначене, Господарським процесуальним кодексом України, зокрема в статтях 126, 129, встановлено повноваження суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відмови у їх відшкодуванні, залишення без розгляду заяви про їх відшкодування тощо.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приватним підприємством "Техпромсервіс" 28.04.2021 було оплачено Адвокатському об`єднанню "Грандліга" гонорар у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку АО "Грандліга" за 28.04.2021.

Як вбачається з наданого позивачем детального опису робіт (наданих послуг) №1 від 30.04.2021, Адвокатським об`єднанням "Грандліга" було витрачено:

- 1 год. 15 хв. (75 хв.) на обговорення стратегії дій щодо подання даного позову;

- 1 год. 45 хв. (105 хв.) на складання позовної заяви;

- 1 год. 50 хв. (110 хв.) на складання позовної заяви;

- 55 хв. на підготовку копій додатків до позову для суду і відповідача;

- 15 хв. на підготовку описів вкладень та конвертів для відправки позовної заяви та додатків до неї відповідачу та суду;

- 1 год. 35 хв. (95 хв.) на відправку позовної заяви суду і відповідачу у відділенні поштового зв`язку.

Із детального опису робіт (наданих послуг) №2 від 08.06.2021 вбачається, що Адвокатським об`єднанням "Грандліга" було витрачено:

- 15 хв. на складання заяви на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2021 (щодо зобов`язання направити примірник позову безпосередньо відповідачу, в той час як позивачем було направлено примірник позову відокремленому підрозділу відповідача);

- 25 хв. на підготовку копії позову для Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

- 15 хв. на підготовку описів вкладень та конвертів для відправки позовної заяви та додатків до неї Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

- 45 хв. на відправку Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" позовної заяви з додатками у відділенні поштового зв`язку;

- 1 год. 15 хв. (75 хв.) на складання відповіді на відзив;

- 15 хв. на підготовку копій додатків до відповіді на відзив;

- 15 хв. на підготовку описів вкладень та конвертів для відправки відповіді на відзив та додатків до неї відповідачу, суду та Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

- 55 хв. на відправку відповіді на відзив на позову заяву у відділенні поштового зв`язку.

Отже, Адвокатське об`єднання "Грандліга" вказує, що в загальному витратило 11 год. 55 хв. (715 хв.) на надання правової допомоги Приватному підприємству "Техпромсервіс".

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У своєму відзиві на позов Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вказувало, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто, в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

Суд погоджується, з доводами відповідача та приходить до висновку про неспівмірність та необґрунтованість заявлених позивачем витрат на послуги адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також що розмір таких витрат є необґрунтованим з огляду на наступне.

По-перше, ціна спору у даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування, свідчать про на незначну складність даної справи. Саме у зв`язку з незначною складністю даної справи судом в ухвалі від 14.05.2021 було визнано справу №910/7274/21 малозначною та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

По-друге, суд не вважає співмірною та необхідною витратою Адвокатським об`єднанням "Грандліга" 1 год. 15 хв. (75 хв.) на обговорення стратегії дій щодо подання даного позову, предметом якого є стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення оплати товару за однією видатковою накладною (одна з найпростіших категорій спорів), за відсутності будь-яких спірних моментів щодо факту та обсягу поставки.

По-третє, також є неспівмірною витрата 55 хв. на підготовку копій додатків до позовної заяви для суду та відокремленого підрозділу відповідача, а також ще 25 хв. на підготовку копії позову для ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (загалом 1 год. 20 хв.), оскільки долучені до позовної заяви документи викладені на 25 аркушах, із них докази по суті позовних вимог містяться на 16 аркушах, та є завіреними шляхом проставлення печатки та підпису адвоката.

Всі інші долучені до позовної заяви докази стосувались підтвердження сплати судового збору, направлення примірника позову відповідачу наявності повноважень адвоката представляти інтереси позивача у даній справі та понесення позивачем витрат на оплату правничої допомоги (судом враховано, що відсутня необхідність у долученні до примірника позову для відповідача доказів сплати судового збору та описів вкладення).

Варто відзначити, що адвокат повинен забезпечувати допомогу клієнту щодо отримання відшкодування витрат понесених ним у зв`язку з судовим розглядом справ (в тому числі щодо формування тексту договору, погодження розміру витрат (вартості робіт), підтвердження їх первинними документами тощо (постанова Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №922/1948/19).

Тобто, фактично адвокатом було витрачено більше 3 хв. для виконання ксерокопіювання однієї сторінки та проставлення на ній підпису та печатки (при тому, що проставлення підпису та печатки на одному із аркушів не може займати більше 10 секунд).

Аналогічна ситуація мала місце із підготовкою додатків до відповіді на відзив - адвокатом було витрачено 15 хв. на ксерокопіювання та проставлення на підписів і печатки 4 аркушів, які стосувались підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, при тому, що документальне оформлення правовідносин між адвокатом та клієнтом (складення договору, замовлення, детального опису робіт) є обов`язковим в силу законодавства в незалежності від заявлення до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

По-третє, за належного виконання приписів ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України та направлення примірника позову безпосередньо ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", а не його відокремленому підрозділу, була б відсутня необхідність у складенні заяви на виконання п. 9 ухвали суду від 14.05.2021 та відповідно підготовці та направленні трьох примірників позову (а не двох).

Отже, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які були направленні на усунення недоліків позовної заяви, а саме: складення заяви на виконання ухвали суду від 14.05.2021 (15 хв.), підготовки позову з додатками для ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (25 хв.), підготовки опису вкладення та конверту для направлення позову з додатками для ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (15 хв.), відправка позову ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на відділенні поштового зв`язку (45 хв.), загалом 100 хв. - 1 год. 40 хв., були обумовлені неналежним виконанням адвокатом приписів Господарського процесуального кодексу України, а неправомірними діями відповідача, а відтак не підлягають покладенню на відповідача тому не можуть вважатись необхідними чи неменучими.

По-четверте, з огляду на незначну складність даної справи та ціну позову (яка не перевищує 38 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), суд не вбачає необхідності в наданні адвокатським об`єднанням послуг з пересилання позовних матеріалів відповідачу та суду, в той час як дані послуги - відправлення відповідачу листа із примірником позову та подання позову до суду не потребують спеціальних юридичних знань та професійної діяльності адвоката. Крім того, заповнення описів та конвертів також не потребує спеціальних юридичних знань та могли бути виконані самостійно штатними працівниками позивача.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що в цій частині витрати на надання правової допомоги не підлягають покладенню на ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

З огляду на наведене та керуючись наданими позивачем детальними описами робіт, суд приходить до висновку що достатньою витратою часу адвокатом для надання позивачу професійної правничої допомоги в межах даної справи є 6 годин, а співмірними із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (надаваними послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову є витрати у загальному розмірі 5 000,00 грн.

Такі висновки суду гуртуються на практичній обізнаності суду про середню вартість послуг адвоката в м. Києві та по Україна із представництва інтересів клієнта у подібних справах.

Відтак, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, зважаючи на доведеність неспівмірності таких витрат, суд, керуючись ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, який підлягає покладенню на ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на 75%, та стягнути з відповідача суму відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Техпромсервіс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Приватного підприємства "Техпромсервіс" (місцезнаходження: 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 37, офіс 411; ідентифікаційний код 32049435) інфляційні втрати у розмірі 74 020 (сімдесят чотири тисячі двадцять) грн. 90 коп., 3% річних у розмірі 11 638 (одинадцять тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 46 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 30.08.2021.

Суддя Р.В. Бойко