ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.08.2021 Справа № 905/86/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 551 423,48 грн,-

За участю представників сторін:

від позивача Комісарова А.В. (за довіреністю);

від відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до Господарського суду Донецької області із позовом до Дружківської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 551 423,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від здійснення відшкодування компенсаційних виплат за пільгове перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом за період 2017-2018, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.01.2021 позовну заяву Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця до Дружківської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 551 423,48 грн повернуто позивачу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця задоволено; ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі №905/86/21 скасовано та матеріали справи №905/86/21 повернуто до Господарського суду Донецької області для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

02.04.2021 до Господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи №905/86/21.

Згідно витягу протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.04.2021, справу №905/86/21 передано судді Зекунову Е.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/86/21 за правилами загального позовного провадження; судове засідання призначено на 27.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.04.2020 за клопотанням позивача замінено первісного відповідача, Дружківську міську раду Донецької області, на відповідача, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області; встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву; підготовче засідання призначено на 27.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.05.2021 задоволено клопотання Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про розгляд справи спочатку; призначено розпочати розгляд справи №905/86/21 спочатку зі стадії відкриття провадження.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.05.2021 відкладено підготовче засідання на 24.06.2021 року.

31.05.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, посилається на те, що Позивачем не надано документів, які б підтвердили надані нам послуги за 2017 та 2018 роки, а також зазначає, що відсутні між сторонами договірні зобов`язання з цього питання,

18.06.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про продовження терміну для надання відповіді на відзив та відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 26.07.2021 року; підготовче засідання призначено на 22.07.2021 року.

20.07.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

21.07.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.07.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/86/21 та призначено розгляд справи по суті на 26.08.2021.

У судове засідання 26.08.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

За період 2017-2018 позивач здійснив перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами.

На підтвердження здійсненого перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами позивачем надані облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, а також загальні зведені відомості по типах пільг та квитків за 2017 - 2018 роки.

Відповідно до облікових форм про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів позивачем визначені періоди, категорії пільговиків, кількість оформлених пільгових проїзних квитків, сума недоотриманих коштів.

В облікових формах визначені категорії пільговиків: інваліди Великої Вітчизняної війни 1, 2, 3 групи та прирівняні до них особи (ІВВВ 1, ІВВВ2, ІВВВ3); учасники Великої Вітчизняної війни, бойових операцій (УВВВ); батьки військовослужбовців, які загинули чи померли (БЗВ); інваліди війни 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують в поїздах інваліда (ІВ1, ІВ2, ІВ3, СУПРІ); учасники бойових дій (УВУ); інваліди 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують інвалідів 1 групи (ІНВ, СІНВІ1); постраждалі внаслідок Чорнобильської аварії 1 категорії, учасники ліквідації, діти віком від 6-18 років, яким встановлена інвалідність пов`язана з Чорнобильською катастрофою (ЛЧАЕС, ДЧ-18), пенсіонери за віком (ПЕНС); ветерани: органів внутрішніх справ, військової служби (ВОВС); діти віком 6 до 18 років (до 23 років) з багатодітних сімей (ДИТС); діти-сироти і діти, які залишились без піклування батьків, віком від 16-18 років (ДС6-18); діти-інваліди віком від 6-18 років (Д16-18).

Відповідно до облікових форм за 2017 рік сума недоотриманих коштів з урахуванням податку на додану вартість склала: за січень 2017 14499,95 грн; за лютий 2017 14199,16 грн; за березень 2017 17205,57 грн; за квітень 2017 17787,62 грн; за травень 2017 20049,38 грн; за червень 2017 22162,40 грн; за липень 2017 31750,94 грн; за серпень 2017 31999,21 грн; за вересень 2017 - 24740,29 грн; за жовтень 2017 19655,88 грн; за листопад 2017 19266,25 грн; за грудень 2017 17918,85 грн.

Відповідно до облікових форм за 2018 рік сума недоотриманих коштів з урахуванням податку на додану вартість склала: за січень 2018 14153,54 грн; за лютий 2018 16014,45 грн; за березень 2018 17845,43 грн; за квітень 2018 - 19947,90 грн; за травень 2018 23857,98 грн; за червень 2018 - 29739,01 грн; за липень 2018 - 42363,93 грн; за серпень 2018 - 39224,39 грн; за вересень 2018 26352,79 грн; за жовтень 2018 29613,40 грн; за листопад 2018 - 22409,31 грн; за грудень 2018 18665,84 грн.

Загальний розмір недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом пільгових категорій громадян за 2017 - 2018 склав 551 423, 48 грн.

Регіональною філією «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 29.03.2017, 18.07.2017, 27.09.2017, 10.11.2017, 06.02.2018 направлялись листи до Дружківської міської ради Донецької області з проханням ініціювати внесення на черговій сесії в порядок денний питання щодо відшкодування за перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян на 2017 та 2018 роки й передбачення у місцевому бюджеті коштів на зазначені цілі.

На звернення регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», 06.02.2017, 13.03.2017, 23.04.2018 Дружківська міська рада Донецької області надала відповіді про неможливість укладення зазначеного договору, у зв`язку з тим, що бюджетом не передбачено фінансування на покриття збитків від перевезення пасажирів пільгової категорії залізничним транспортом.

11.12.2019 позивачем було направлено Дружківській міській раді Донецької області претензію щодо сплати заборгованості в розмірі 251 235, 50 грн., яка була відхилена відповідачем.

Оскільки відповідач не виконав обов`язок щодо відшкодування витрат по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом за період 2017 - 2018, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення збитків у розмірі 551 423,48 грн.

За змістом п.п.1, 6 ст. Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», «;Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про охорону дитинства», «;Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії. Обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян. Разом з тим безумовний обов`язок залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондується з безумовним обов`язоком держави в особі її органів відшкодувати витрати з надання таких пільг перевізнику.

Забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом.

Згідно пп. «ґ» п. 3 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

За змістом ст.ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі - Порядок № 256).

Відповідно до п.3 Порядку № 256 головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п.5 Порядку № 256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

В абзаці першому п.6 Порядку №256 зазначено, що фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Отже розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг є Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області, а відшкодування витрат, понесених внаслідок пільгового перевезення, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до п.8 Порядку № 256 головні розпорядники здійснюють у 5-денний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік компенсаційних виплат за пільговий проїзд категорій громадян.

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 1359 від 16.12.2009 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» (далі - Порядок № 1359).

Пунктом 2 Порядку №1359 визначено, що до пільгових перевезень залізничним транспортом (далі - пільгові перевезення) належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян зі знижкою, встановленою законодавством.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку № 1359 облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг.

Пунктом 5 Порядку № 1359 визначено, що інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності.

При цьому відповідно до п.7 Порядку № 1359 сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

Як передбачено п.п.9 - 11 Порядку № 1359 на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми. Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Виходячи з положень Порядку 1359, облік пільгових категорій на залізничному транспорті здійснюється за виданими безкоштовними (пільговими) проїзними документами, які оформляються на підставі відповідного посвідчення за кожною категорією. Видача проїзних документів здійснюється через автоматизовану систему керування пасажирськими перевезеннями (АСК ПП УЗ) та реєстратори розрахункових операцій «Спекка-00».

Сума недоотриманих доходних надходжень розраховується автоматизовано за кожним пільговим (безкоштовним) квитком у залежності від маршруту прямування згідно з діючими тарифами та формується в місячну звітність.

На підставі станційної звітності залізниці формують облікові форми, відповідно до яких головним розпорядникам коштів виставляються рахунки.

В облікових формах зазначено фактичну кількість оформлених пільгових проїзних квитків та відповідну недоотриману суму коштів за перевезення фактичної кількості пільговиків.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Як вбачається з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області є окремою юридичною особою, створеною і зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Частина друга ст. 218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Чинним законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Закон України «Про залізничний транспорт» та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1196 від 27.12.2006, не передбачають будь-яких обмежень в наданні послуг з пільгових перевезень в разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином перевезення пасажирів на пільгових умовах виконано залізницею не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №904/9488/17, від 03.03.2020 у справі №904/94/19.

Наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що оплата не була здійснена, оскільки з державного бюджету на 2017-2018 рік не виділено субвенцій місцевому бюджету в спірному розмірі на здійснення пільгового перевезення залізничним транспортом.

Посилання відповідача на відсутність в облікових формах ідентифікуючої інформації щодо осіб, які скористалися пільгами відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, суд відхиляє, оскільки надані позивачем до матеріалів справи щомісячні облікові форми за 2017-2018 роки відповідають затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2009 року №1359 типовій формі. Внесення додаткової інформації, про яку зазначає відповідач, затвердженою обліковою формою не передбачено.

Посилання відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору на відшкодування вартості пільгового перевезення залізничним транспортом за 2017-2018 роки, судом відхиляються з огляду на те, що відсутність договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд не звільняє сторін від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі, враховуючи приписи ст.174 Господарського кодексу України, виникають безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не провів розрахунків за рахунок субвенцій з державного та місцевого бюджетів за пільгові перевезення окремих категорій громадян, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем збитків за перевезення пільгових категорій громадян за період 2017-2018 у розмірі 551 423,48 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заявив про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено судом, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» зверталось до відповідача з претензією від 11.12.2019 про відшкодування заборгованості за перевезення пільгової категорії громадян за 2017 рік у розмірі 251235,50 грн, а відповідь на зазначену претензію було надано 26.12.2019.

Таким чином, трирічний строк позовної давності (встановлений ст.257 Цивільного кодексу України), належить рахувати з дати отримання відповіді на претензію, тобто з 26.12.2019, оскільки згідно з ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Висновок суду в цій частині узгоджується з правовою позицією наведеною Верховним Судом у постанові від 20.03.2019 у справі №918/401/18.

З огляду на наведене та враховуючи день звернення позивача до суду з даним позовом (04.01.2021), суд вважає, що позовні вимоги про стягнення збитків за 2017 рік заявлено позивачем в межах строку позовної давності.

Крім того, слід зазначити, що Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 на всій території України карантин.

02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного кодексу України доповнено п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Наведене у сукупності свідчить про відсутність підстав для відмови у задоволенні позову з підстав спливу позовної давності.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже з урахуванням правомірністі та доведеністі матеріалами справи позовних вимог про стягнення збитків у сумі 251235,50 грн за період 2017-2018, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 551 423,48 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області (84207, Донецька обл., місто Дружківка, вулиця Машинобудівників, будинок 64, ) на користь на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) збитки у сумі 551 423,48 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 8271,35 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 26 серпня 2021 року.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2021 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов