РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/284/21
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави,

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000;

e-mail: ;

в особі позивача 1: Північного офісу Державної аудиторської служби,

вул. Січових Стрільців (Артема), 18, м. Київ, 04053;

e-mail: ;

в особі позивача 2: Кіптівської сільської ради,

вул. Слов`янська, 51, с. Кіпті, Козелецький район, Чернігівська область, 17050;

e-mail: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут",

вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021;

e-mail: ;

предмет спору: про визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення 102259,14грн

за участю представників сторін:

від позивача 1: Кожемяка Ю.М. - представник, діє в порядку самопредставництва юридичної особи згідно відомостей внесених до ЄДРПОУ;

від позивача 2: не прибув;

від відповідача: Прохоренко М.М. - адвокат, довіреність №007.Др-41-1220 від 17.12.2020;

від прокуратури: Ходико О.Є. - прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури, посвідчення №058689 від 16.12.2020.

У судовому засіданні 16.08.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

18.03.2021, надійшов позов Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1 - Північного офісу Державної аудиторської служби та в особі позивача 2 - Кіптівської сільської ради до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут», з проханням (з урахуванням виправлених описок):

- визнати недійсною додаткову угоду від 20.02.2020 №2 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.01.2020 №41ЕВ147-821-20 на закупівлю природного газу, укладену між Кіптівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»;

- визнати недійсною додаткову угоду від 25.03.2020 №3 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.01.2020 №41ЕВ147-821-20 на закупівлю природного газу, укладену між Кіптівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»;

- визнати недійсною додаткову угоду від 22.10.2020 №4 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.01.2020 №41ЕВ147-821-20 на закупівлю природного газу, укладену між Кіптівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»;

- визнати недійсною додаткову угоду від 02.12.2020 №5 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.01.2020 №41ЕВ147-821-20 на закупівлю природного газу, укладену між Кіптівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» на користь Кіптівської сільської ради безпідставно отримані кошти в сумі 102259,14грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням законодавства в сфері публічних закупівель при укладенні та виконанні зобов`язань за додатковими угодами від 20.02.2020 №2, від 25.03.2020 №3, від 22.10.2020 №4, від 02.12.2020 №5 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.01.2020 №41ЕВ147-821-20, що призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів (безпідставної зміни істотних умов договору: зростання ціни товару, як наслідок, зменшення обсягу закупівлі), що не відповідає положенням Закону України «Про публічні закупівлі» та законодавчо визначеним принципам, за якими мають здійснюватися такі закупівлі.

Ухвалою суду від 29.03.2021, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.04.2021.

У підготовче засідання 14.04.2021 прибули повноважний представник відповідача та прокурор.

14.04.2021, відповідач подав клопотання №147007.2-Ск-2735-0421 від 13.04.2021 про зупинення провадження в справі №927/284/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19, обставини в якій є подібними обставинам у даній справі.

14.04.2021, відповідач, у межах установлених процесуальних строків, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), подав відзив на позов в якому проти позовних вимог заперечив у повному обсязі. Зазначив про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в порядку п.2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Судом, у порядку п.3 частини 2 статті 183 ГПК України, відкладено підготовче засідання в справі на 21.04.2021, про що позивачі 1 та 2 повідомлені відповідно до статей 120, 121 ГПК України за адресами їх державної реєстрації засобами поштового зв`язку.

У підготовче засідання 21.04.2021 прибули повноважний представник відповідача та прокурор.

21.04.2021, прокурор, у межах установлених процесуальних строків, у порядку статей 166, 184 ГПК України, подав мотивовану відповідь на відзив із спростуванням доводів та аргументів відповідача.

21.04.2021, ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження в справі №927/284/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду судового рішення в подібних правовідносинах у справі №927/491/19.

06.07.2021, відповідачем, на виконання вимог ухвали від 21.04.2021, подано заяву №14007.2-Ск-8234-0721 від 05.07.2021 з повідомленням про те, що 18.06.2021, Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду переглянуто в касаційному порядку справу №927/491/19 з винесенням відповідної постанови. Тобто усунуто обставини, що стали підставою для зупинення провадження в справі №927/284/21. Аналогічна за змістом заява надійшла до суду 09.07.2021 від Чернігівської обласної прокуратури.

12.07.2021, в порядку статті 230 ГПК України, ухвалою суду поновлено провадження в справі №927/284/21 з огляду на те, що обставини, які зумовили зупинення провадження в даній справі, усунуто; підготовче засідання призначено на 26.07.2021.

20.07.2021, відповідач, у порядку статей 167, 184 ГПК України, після поновлення провадження в справі, в межах установлених процесуальних строків, подав заперечення на відповідь на відзив, з урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 в справі №927/491/19.

22.07.2021, прокурор також скористався правом на подання письмових пояснень по суті спору та подав пояснення №15/3/2-1280-21, з урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 в справі №927/491/19, у зв`язку з переглядом якої зупинялось провадження в даній справі.

26.07.2021, у підготовче засідання прибули повноважні представники позивача 1, відповідача та прокурор; позивач 2 до суду не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про поновлення провадження в даній справі та призначення підготовчого засідання на 26.07.2021 повідомлений належним чином згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №625.

У підготовчому засіданні позивачем 1 заявлено клопотання №262525-17/2932-2021 від 26.07.2021 про заміну сторони в справі, в якій просив суд змінити його процесуальний статус у справі на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Мотивує заявлене клопотання тим, що на його думку, не є належним позивачем у даній справі. Вважає, що Північний офіс Держаудитслужби, як орган державного фінансового контролю, належним чином виконує свої повноваження, в межах яких, за результатами моніторингу закупівлі UA-2019-12-26-001087-b, було зроблено висновок щодо Кіптівської селищної ради та зобов`язано останню здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень, шляхом приведення істотних умов Договору до вимог законодавства в сфері закупівель, зокрема: зменшити ціну природного газу за 1куб.м до рівня визначеного сторонами на дату підписання Договору; провести перерахунок вартості природного газу сплаченого за завищеними цінами, та протягом п`яти робочих днів, з дня оприлюднення висновку, через електронну систему закупівель оприлюднити інформацію та документи, що свідчать про вжиття відповідних заходів.

Судом відхилено клопотання Північного офісу Державної аудиторської служби про зміну процесуального статусу учасника справи, як невмотивоване.

Принцип диспозитивності в господарському процесі (стаття 13 ГПК України) визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Господарського процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За частиною 4 та абз. 2 частини 5 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Тобто, саме прокурор на момент звернення до суду визначає суб`єктний склад учасників справи, в тому числі уповноважений державою орган у спірних правовідносинах, що набуває статус позивача, при цьому, підстави визначення відповідного органу в якості позивача обґрунтовуються прокурором на момент подачі позову до суду. В той час як оцінка суду належності позивача в справі здійснюється за результатами вирішення спору по суті.

Прокурором, у підготовчому засіданні, подано письмову заяву про зміну підстав позову (попередньо направлена за офіційними електронними адресами учасникам справи), в якій, враховуючи висновки Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, прокурор визначив, що правовою підставою задоволення позовних вимог у частині стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 102259,14грн (кошти сплачені за товар, що не був поставлений) є частина 1 статті 670 Цивільного кодексу України, а не стаття 1212 вказаного Кодексу (як визначено ним при звернені до суду).

Судом, у порядку п.3 частини 2 статті 183 ГПК України, відкладено підготовче засідання в справі на 04.08.2021, з метою надання сторонам додаткового часу для ознайомлення з заявою прокурора про зміну підстав позову та подачі додаткових пояснень по справі (в разі необхідності).

У порядку статей 120, 121 ГПК України, суд повідомив позивача 2 про відкладення підготовчого засідання на 04.08.2021 за допомогою засобів поштового зв`язку за адресою його державної реєстрації.

29.07.2021 від позивача 1, та 03.08.2021 від відповідача, надійшли письмові пояснення по суті спору, в тому числі з урахуванням поданої прокурором заяви про зміну підстав позову.

04.08.2021, у підготовче засідання прибули повноважні представники позивача 1, відповідача та прокурор; позивач 2 до суду не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про підготовче засідання 04.08.2021 повідомлений належним чином згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №195.

Судом, у підготовчому засіданні 04.08.2021, прийнято заяву прокурора про зміну підстав позову як таку, що подана з урахуванням вимог ГПК України, та продовжено розгляд справи з урахуванням змісту цієї заяви.

За результатами підготовчого засідання, судом, у порядку п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.08.2021, про що позивач 2 повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України засобами поштового зв`язку за адресою його державної реєстрації.

16.08.2021, у судове засідання прибули повноважні представники позивача 1, відповідача та прокурор; позивач 2 до суду не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №603.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За п.2 частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За приписами статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом ураховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що позивач 2 неодноразово належним чином повідомлявся про судові засідання в справі №927/284/21, однак участь повноважного представника під час судового розгляду справи не забезпечив, без пояснення причин, свою правову позицію в справі не обґрунтував, суд, керуючись частиною 1 та п.2 частини 3 статті 202 ГПК України вважає, що неприбуття його представника в судове засідання 16.08.2021 не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

16.08.2021, судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано повноважних представників позивача 1, відповідача та прокурора.

У судовому засіданні прокурор заявлений позов підтримав у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та заяві про зміну підстав позову. Позовні вимоги обґрунтував тим, що спірні додаткові угоди укладені за відсутності належних підстав, а саме обґрунтованого документально підвищення ціни природного газу упродовж лютого - грудня 2020 року, чим порушено норми статей 3, 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та умови Договору. Зауважив, що за даними АТ НАК Нафтогаз України, в спірному періоді простежувалась тенденція до зменшення ціни на природний газ. Як наслідок укладення оскаржуваних додаткових угод до Договору, збільшилась ціна природного газу для позивача 2 на 31,69% порівняно з ціною, визначеною на момент укладення Договору, та зменшився обсяг замовленого природного газу на 18,74%, що створило загрозу щодо опалення приміщень Замовника в грудні 2020 року. Наведені обставини зумовили необґрунтоване витрачання бюджетних коштів. Відтак надмірно сплачені позивачем 2 бюджетні кошти в сумі 102259,14грн, в рахунок виконання оскаржуваних додаткових угод, підлягають стягненню з відповідача в порядку частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Повноважний представник позивача 1 - Північного офісу Державної аудиторської служби України зазначав, що за проведеним моніторингом процедури закупівлі UA-2019-12-26-001087-b ним зроблено висновок про порушення вимог п.2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції діючій на час укладення Договору) в частині необґрунтованого збільшення сторонами ціни на природний газ у період з лютого по грудень 2020 року шляхом укладення оскаржуваних додаткових угод. Позов підтримав. Водночас вважає, що як орган державного фінансового контролю, ним, у межах повноважень, вжито вичерпних заходів до усунення виявлених порушень, зокрема, шляхом оприлюднення висновків за результатами моніторингу вказаної закупівлі та приписів до усунення виявлених порушень.

Повноважний представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі посилаючись на обставини, наведені в відзиві на позов, запереченні на відповідь на відзив, письмових заявах по суті позовних вимог, поданих на стадії підготовчого провадження з урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, а також заяви прокурора про зміну підстав позову, прийнятої судом до розгляду.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач указував, зокрема на:

- відсутність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України, оскільки даний орган не повноважний на звернення до суду з цим позовом;

- відсутність законних підстав для представництва інтересів держави в особі Кіптівської сільської ради, права та охоронювані законом інтереси якої не порушено;

- зміни внесені до Договору шляхом укладення оскаржуваних додаткових угод вчинено сторонами з дотриманням вимог частини 4 статті 36 ЗУ «Про публічні закупівлі» (в редакції діючій на час існування спірних правовідносин), оскільки зміни ціни за одиницю товару (в межах 10%) не призвели до збільшення загальної суми, визначеної Договором; у той час як законодавчо відсутня вимога в частині збереження обсягів газопостачання за Договором;

- чинним законодавством не визначено форму та зміст документа про коливання ціни природного газу на ринку, а тому листи ДП «Держзовнішінформ» №232/19 від 07.02.2020, №232/30 від 17.03.2020, висновок Львівської торгово-промислової палати №19-09/883 від 25.09.2020, цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №1522/20 від 27.11.2020 є належними доказами, що підтверджують коливання ціни природного газу на ринку;

- законодавчо, в момент вчинення правочину, не передбачено залежності відсотка підняття ціни товару в додатковій угоді від реального відсотка коливання ціни при укладенні такої додаткової угоди;

- наявність між сторонами чинного договору №41ЕВ147-821-20 від 30.01.2021 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів та підписаних у двосторонньому порядку актів приймання-передачі природного газу, складених на виконання умов указаного правочину, виключає підстави застосування приписів статті 1212 ЦК України;

- розрахунок за природний газ, поставлений за Договором у спірному періоді, оплачений Кіптівською сільською радою в межах фактичного спожитого обсягу, відтак підстави для застосування приписів частини 1 статті 670 ЦК України та стягнення з ТОВ «Чернігівгаз збут» коштів у сумі 102259,14грн, відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін та прокурора, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Кіптівською сільською радою (позивач 2), 26.12.2019, на веб-порталі публічних закупівель «Prozorro» розміщено оголошення №UA-2019-12-26-001087-b про намір здійснити закупівлю газового палива (ДК021:2015:09120000-6) на 2020 рік обсягом 93460куб.м. за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників та предмету закупівлі.

У відкритих торгах взяли участь два учасника, які надали наступні остаточні тендерні пропозиції, а саме: ТОВ «Чернігівгаз збут» (відповідач) з остаточною ціновою пропозицією 542068грн (з ПДВ) та ТОВ «Енергогазрезерв» з остаточною ціновою пропозицією 608330,39грн (з ПДВ).

За інформацією з електронної системи публічних закупівель "Prozorro" (ідентифікатор закупівлі UA-2019-12-26-001087-b) переможцем відкритих торгів стало ТОВ «Чернігівгаз збут» з пропозицією закупівлі 542068грн (з ПДВ).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДРПОУ) основним видом економічної діяльності ТОВ «Чернігівгаз збут» є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

30.01.2020, між ТОВ «Чернігівгаз збут» (постачальником за Договором) та Кіптівською сільською радою (споживачем за Договором) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41ЕВ147-821-20 (надалі - Договір №41ЕВ147-821-20), за умовами якого (п.1.1.) постачальник зобов`язався передати в власність споживачу, що є бюджетною установою та кінцевим споживачем, 09120000-6 - газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені Договором, з урахування послуг передбачених Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.

Річний плановий обсяг постачання газу - 93460куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у січні - 20000куб.м.; у лютому - 12000куб.м., у березні - 10460куб.м.; у квітні - 9000куб.м.; у жовтні - 10000куб.м.; у листопаді - 12000куб.м.; у грудні - 20000куб.м. (п.1.2, п.1.3. Договору).

Передача газу за цим Договором здійснюється в межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення) (п.1.6. Договору).

За п.3.1. Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть додаткові угоди. Підписуючи цей Договір споживач, підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни на газ не вимагається.

За умовами п.3.2. - п.3.4. Договору ціна 1куб.м. газу становить 5,61137грн, в т.ч. ПДВ -20%. Вартість послуги доступу до потужності (тимчасовий тариф на послуги з транспортування природного газу для внутрішніх точок входу та точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для АТ «Укртрансгаз», затверджений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №200) за 1куб.м. 0,18863грн, у т.ч. ПДВ -20%. Таким чином, разом до оплати за 1куб.м. 5,80грн, у тому числі ПДВ 20%.

Загальна сума Договору складає 542068грн, у т.ч. ПДВ 20%. Ціна, визначена в п.3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу, за умови включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «Чернігівгаз збут» в інформаційній платформі Оператора ГТС, з 01.01.2020 по 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Дія Договору продовжується на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% від суми, визначеної в Договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.11.1., п.11.2. Договору).

Будь-які зміни та доповнення до цього Договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди. Будь-які зміни, доповнення та додатки до цього Договору, внесені належним чином, є його невід`ємною частиною (п.11.5., п.11.6. Договору).

Сторони в п.11.7. Договору погодили, що істотні умови цього Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зменшення обсягів закупівлі, з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% в разі коливання такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в цьому Договорі; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товару); зміни ціни в зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до зміни таких податків та зборів; зміни встановленого згідно з законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в Договорі, в разі встановлення в Договорі порядку зміни ціни.

19.02.2020, сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору №41ЕВ147-821-20, що поширює свою дію на відносини сторін з 01.01.2020, за якою п.3.2. Договору викладено в наступній редакції: ціна 1куб.м. газу становить 5,651008грн, у тому числі ПДВ. Вартість послуги доступу до потужності (тариф на послуги з транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи на регуляторний період 2020-2024 роки для ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013) за 1куб.м. 0,148992грн, в т.ч. ПДВ 20%. Разом до сплати за 1куб.м. 5,80грн, в т.ч. ПДВ 20%.

20.02.2020, сторонами укладено додаткову угоду №2 до Договору №41ЕВ147-821-20, якою збільшено ціну за 1куб.м. природного газу на 10% порівняно з ціною, погодженою на момент укладення цього Договору, та водночас зменшено плановий обсяг постачання природного газу на 7,27% (на 6796,75куб.м.)

У додатковій угоді №2 від 20.02.2020 до Договору №41ЕВ147-821-20, що поширює свою дію на правовідносини сторін з 01.02.2020, сторони змінили редакцію пунктів 1.2., 1.3., 3.2. та 3.3. Договору. Зокрема, встановили, що річний плановий обсяг постачання газу - до 86663,25куб.м. Виходячи з річного планового обсягу постачання газу переглянуто планові обсяги постачання газу по місяцях. Ціна з 01.02.2020 за 1куб.м. природного газу, з урахуванням тарифу вартості послуги з доступу до потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи на регуляторний період 2020-2024 роки для ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013) та податку на додану вартість становить 6,38грн за 1куб.м., в т.ч. ПДВ 20%. При цьому, загальна сума Договору складає 542067,97грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Зміни до Договору шляхом укладення додаткової угоди №2 від 20.02.2020 внесено сторонами на підставі інформаційного листа ДП «Держзовнішінформ» №232/19 від 07.02.2020, на запит ТОВ «Чернігівгаз збут» №14704-Сл-1971-0220 від 04.02.2020.

Даний лист містить загальну інформацію щодо відпускного рівня цін на природний газ для установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на території України, серед ряду постачальників у залежності від обсягу споживання та умов оплати, з урахуванням тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз", без урахування витрат на транспортування розподільними газопроводами, що в лютому 2020 року (станом на 07.02.) за наданою інформацією мав діапазон від 6351,18грн до 8188,628грн за 1000м3.

25.03.2020, сторонами укладено додаткову угоду №3 до Договору №41ЕВ147-821-20, якою збільшено ціну за 1куб.м. природного газу на 10% порівняно з ціною, погодженою в додатковій угоді №2, та водночас зменшено плановий обсяг постачання природного газу на 5,5% (на 4764,89куб.м.).

У додатковій угоді №3 від 25.03.2020 до Договору №41ЕВ147-821-20, що поширює свою дію на правовідносини сторін з 01.03.2020, сторони змінили редакцію пунктів 1.2., 1.3., 3.2. та 3.3. Договору. Зокрема, встановили, що річний плановий обсяг постачання газу - до 81898,36куб.м. Виходячи з річного планового обсягу постачання газу переглянуто планові обсяги постачання газу по місяцях. Ціна з 01.03.2020 за 1куб.м. природного газу, з урахуванням тарифу вартості послуги з доступу до потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи на регуляторний період 2020-2024 роки для ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013) та податку на додану вартість становить 7,018грн за 1куб.м., в т.ч. ПДВ 20%. При цьому, загальна сума Договору складає 542067,91грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Зміни до Договору шляхом укладення додаткової угоди №3 від 25.03.2020 внесено сторонами на підставі інформаційного листа ДП «Держзовнішінформ» №232/30 від 17.03.2020, на запит ТОВ «Чернігівгаз збут» №14704-Сл-4160-0320 від 12.03.2020.

Даний лист містить загальну інформацію щодо відпускного рівня цін на природний газ для установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на території України, серед ряду постачальників у залежності від обсягу споживання та умов оплати, з урахуванням тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз", без урахування витрат на транспортування розподільними газопроводами, що в березні 2020 року (16.03) за наданою інформацією мав діапазон від 5641,74грн до 8148,992грн за 1000м3.

22.10.2020, сторонами укладено додаткову угоду №4 до Договору №41ЕВ147-821-20, якою збільшено ціну за 1куб.м. природного газу на 10% порівняно з ціною, погодженою на момент укладення цього Договору, та водночас зменшено плановий обсяг постачання природного газу на 4,24% (на 3476,16куб.м.)

У додатковій угоді №4 від 22.10.2020 до Договору №41ЕВ147-821-20, що поширює свою дію на правовідносини сторін з 01.10.2020, сторони змінили редакцію пунктів 1.2., 1.3., 3.2. та 3.3. Договору встановивши, що річний плановий обсяг постачання газу - до 78422,20куб.м. Виходячи з річного планового обсягу постачання газу переглянуто планові обсяги постачання газу по місяцях. Ціна з 01.10.2020 за 1куб.м. природного газу, з урахуванням тарифу вартості послуги з доступу до потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи на регуляторний період 2020-2024 роки для ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013) та податку на додану вартість становить 7,7191грн за 1куб.м., в т.ч. ПДВ 20%. При цьому, загальна сума Договору складає 542067,89грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Зміни до Договору шляхом укладення додаткової угоди №4 від 22.10.2020 внесено сторонами на підставі інформаційної довідки №19-09/833 від 25.09.2020 про середньозважені ціни на природний газ ресурсу вересня - жовтня 2020 року, наданої Львівською торгово-промисловою палатою, на запит ТОВ «Чернігівгаз збут» №14704-Сл-10585-0920 від 23.09.2020.

Даний лист містить загальну інформацію, сформовану за даними сайту ТБ «Українська енергетична біржа» станом на 25.09.2020 о 12:00год, про середньозважені ціни на природний газ за результатами укладених угод за жовтень 2020 року - в розмірі 5438,49грн та за вересень 2020 року - в розмірі 4702,9грн. У примітці зазначено: довідка є фактографічною та не містить узагальнюючої інформації щодо рівня цін товару на внутрішньому ринку.

02.12.2020, сторонами укладено додаткову угоду №5 до Договору №41ЕВ147-821-20, якою збільшено ціну за 1куб.м. природного газу на 10% порівняно з ціною, погодженою на момент укладення цього Договору, та водночас зменшено плановий обсяг постачання природного газу на 3,71% (на 2911,65куб.м.)

У додатковій угоді №5 від 02.12.2020 до Договору №41ЕВ147-821-20, що поширює свою дію на правовідносини сторін з 01.12.2020, сторони змінили редакцію пунктів 1.2., 1.3., 3.2. та 3.3. Договору. Зокрема, встановили, що річний плановий обсяг постачання газу - до 75510,55куб.м. Виходячи з річного планового обсягу постачання газу переглянуто планові обсяги постачання газу по місяцях. Ціна з 01.12.2020 за 1куб.м. природного газу, з урахуванням тарифу вартості послуги з доступу до потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи на регуляторний період 2020-2024 роки для ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013) та податку на додану вартість становить 8,49024грн за 1куб.м., в т.ч. ПДВ 20%. При цьому, загальна сума Договору складає 542067,84грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Шляхом укладення додаткової угоди №5 від 02.12.2020, сторонами внесено зміни до Договору, на підставі цінової довідки №1522/20 від 27.11.2020 Харківської торгово-промислової палати, на запит ТОВ «Чернігівгаз збут» №14704-Сл-12507-1120 від 26.11.2020.

Дана довідка містить загальну інформацію, сформовану за даними офіційних сайтів різних постачальників, про відпускний рівень цін на природний газ для установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів на території України, в залежності від умов оплати, з урахуванням тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (суми компенсації вартості замовленої потужності), що в листопаді (01.11.) згідно з наданою інформацією мав діапазон від 5400грн до 8851,891грн за 1000м3 (з урахуванням ПДВ та тарифу ТОВ «Оператор ГТС України»). За даними офіційного сайту Товарної біржі «Українська енергетична біржа» середньозважена ціна на природний газ за результатами електронних біржових торгів у жовтні 2020 року (01.10.) - 5465,55грн/1000куб.м. та в листопаді 2020 року (02.11.) - 6618,83грн/1000куб.м. Зміна середньозваженої ціни між жовтнем та листопадом 2020 року на рівні +21,10%. При цьому, в примітці вказано: довідка має фактографічний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

Поставка природного газу за Договором №41ЕВ147-821-20 упродовж його дії (січень - грудень 2020 року) здійснювалась сторонами з урахуванням умов додаткових угод №1 від 19.02.2020, №2 від 20.02.2020, №3 від 25.03.2020, №4 від 22.10.2020 та №5 від 02.12.2020.

З матеріалів справи вбачається, що за актами приймання-передачі природного газу до Договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з січня по грудень 2020 року, відповідач передав, а позивач прийняв природний газ обсягом 74827,12куб.м. загальною вартістю 536265,34грн, у тому числі по місяцях:

- у січні 2020 року природний газ обсягом 18695,79куб.м. за ціною 5,8грн за 1куб.м. загальною вартістю 108435,58грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80000560 від 21.02.2020);

- у лютому 2020 року природний газ обсягом 15553,76куб.м. за ціною 6,38грн за 1куб.м. загальною вартістю 99232,99грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80002365 від 16.03.2020);

- у березні 2020 року природний газ обсягом 8333,07куб.м. за ціною 7,018грн загальною вартістю 58481,48грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80002989 від 13.04.2020);

- у квітні 2020 року природний обсягом 1043,31куб.м. за ціною 7,018грн загальною вартістю 7321,94грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80004265 від 18.05.2020);

- у жовтні 2020 року природний газ обсягом 2739,11куб.м. за ціною 7,719грн за 1куб.м. загальною вартістю 21143,46грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80007859 від 10.11.2020);

- у листопаді 2020 природний газ обсягом 14162,08куб.м. за ціною 8,49024грн за 1куб.м. загальною вартістю 120239,46грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80008122 від 11.12.2020);

- у грудні 2020 року природний газ обсягом 14300куб.м. за ціною за 1куб.м. 8,49024грн загальною вартістю 121410,43грн (з ПДВ) (акт №ЧРЗ80009256 від 21.12.2020).

Позивач 2 повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі перерахованих вище актів, за цінами погодженими оскаржуваними додатковими угодами, про що свідчать наступні платіжні доручення: №250 від 24.02.2020 на суму 11058,69грн, №251 від 24.02.2020 на суму 9981,45грн, №252 від 24.02.2020 на суму 87395,44грн, №497 від 17.03.2020 на суму 8356,65грн, №498 від 17.03.2020 на суму 10992,87грн, №499 від 17.03.2020 на суму 79883,47грн, №810 від 15.04.2020 на суму 6008,11грн, №811 від 15.04.2020 на суму 7783,03грн, №812 від 15.04.2020 на суму 44690,34грн, №1030 від 19.05.20250 на суму 5089,90грн, №1031 від 19.05.2020 на суму 2214,85грн, № 1032 від 19.05.2020 на суму 17,19грн, №2459 від 12.11.2020 на суму 2338,50грн, №2461 від 12.11.2020 на суму 3180,27грн, №2463 від 12.11.2020 на суму 15624,69грн, №2715 від 15.12.2020 на суму 7781,89грн, №2716 від 15.12.2020 на суму 92993,94грн, №2717 від 15.12.2020 на суму 19463,63грн, №2822 від 22.12.2020 на суму 93392,64грн, №2820 від 22.12.2020 на суму 8065,73грн, №2821 від 22.12.2020 на суму 19952,06грн (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

Обґрунтовуючи позовні вимоги в даній справі прокурор вказує на недійсність додаткових угод №№2-5, укладених відповідачем та позивачем 2 у період з лютого по грудень 2020 року до Договору №41ЕВ147-821-20, за відсутності документально обґрунтованого факту коливання ціни на природний газ (її підвищення) на ринку, чим порушено положення Закону України «Про публічні закупівлі» (статті 3, 36) та умови Договору. Як наслідок укладення оскаржуваних додаткових угод до Договору, безпідставно збільшилась ціна природного газу для Кіптівської сільської ради на 31,69% (що фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету) в порівняні з ціною, визначеною сторонами на момент укладення Договору, та зменшився обсяг замовленого природного газу на 18,74%, що призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів та надмірного витрачання коштів місцевого бюджету. Відтак надмірно сплачені Кіптівською сільською радою бюджетні кошти в сумі 102259,14грн, в рахунок виконання недійсних додаткових угод, підлягають стягненню з відповідача в порядку частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України

Відповідач у відзиві на позов, та його повноважний представник у судових засіданнях, ставив під сумнів підставність представлення прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби та Кіптівської селищної ради в даній справі.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина 4 статті 23 ЗУ «Про прокуратуру»).

У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі, держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі» регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснює, в тому числі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері державного фінансового контролю, а саме Державна аудиторська служба України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні» та Положенням про Державну аудиторську службу України (затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 №43).

Статтею 2 цього Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю, зокрема є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували в періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, за дотриманням законодавства про закупівлі.

За частиною 1 статті 5 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства в сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі в порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

За частиною 2 статті 8 ЗУ «Про публічні закупівлі» (в редакції на час існування спірних правовідносин) рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: дані автоматичних індикаторів ризиків (1); інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель (2); повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель (3); виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель (4); інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю в сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону (5).

Відповідно до частини 6 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи (частина 5 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Якщо замовник не усунув визначене в висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного в частині 10 цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства в сфері публічних закупівель (частина 11 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Органу державного фінансового контролю надається право, зокрема: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, в судовому порядку стягувати в дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; накладати в випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (пункти 8 - 10, 15 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні»).

З матеріалів справи вбачається, що Державною аудиторською службою України проводився моніторинг закупівлі UA-2019-12-26-001087-b, за результатами якого зафіксовано порушення законодавства в частині складання форм документів у сфері публічних закупівель та в частині внесення змін до істотних умов Договору (на момент звернення до суду з даним позовом виявлене порушення не усунуто).

З листів від 21.10.2020 №26-25-31-17/4288-2020, від 24.02.2021 №262525-17/959-2021 Північного офісу Держаудитслужби України, що реалізує повноваження в тому числі на території Чернігівської області, на запит прокуратури, вбачається, що даний орган не вжив та не мав наміру вжити ефективних заходів у межах своїх повноважень на усунення виявлених ним порушень, відтак прокурор, попередньо направивши до даного органу повідомлення від 12.03.2021 №15/3/2-344вих21, правомірно звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби України.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду в справах №№924/1237/17, 826/9672/17, 924/1256/17, 906/296/18, 925/682/18 та 909/545/18, де позивачем була визначена саме Держаудитслужба.

Водночас враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за Договором грошових сум на користь Кіптівської селищної ради, розпорядника коштів місцевого бюджету, суд дійшов висновку, що зазначення Кіптівської сільської ради, як органу, в особі якого подано позов в інтересах держави, також є виправданим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (п.38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, від 02.02.2021 у справі №922/1795/19 та від 07.04.2021 у справі №917/273/20.

Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Кіптівської сільської ради, вказав, що згідно з інформацією наданою даним органом (лист від 15.10.2020 №663) джерелом фінансування послуг з постачання природного газу відповідно до Договору №41ЕВ147-821-20 є кошти місцевого бюджету. Використання коштів місцевого бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, до якої в силу статті 142 Конституції України, у тому числі, належать доходи і кошти місцевих бюджетів, що в свою чергу, завдає шкоду інтересам держави.

Одним із основних принципів місцевого самоврядування за статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування має право звертатись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Водночас, попри виявлені порушення вимог законодавства про публічні закупівлі органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави в спірних правовідносинах, в особі Кіптівської сільської ради, не вжито належних заходів до повернення надмірно сплачених коштів за Договором №41ЕВ147-821-20, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив позивача 2 у цій справі, адже Кіптівська сільська рада є стороною спірних правочинів, юридичною особою, яка може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, яка є розпорядником бюджетних коштів, яка здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів місцевого бюджету згідно з законодавством України.

Порушення інтересів держави обґрунтовано укладенням Кіптівською сільською радою оспорюваних додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства та інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки.

Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Кіптівської селищної ради щодо захисту порушених інтересів держави.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави як в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України, так і в особі Кіптівської сільської ради з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді. Відтак заперечення відповідача в цій частині не знайшли підтвердження, а тому судом відхилені.

В якості правової підстави позову, прокурором у цій справі зазначено порушення вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Як вбачається з матеріалів справи, Договір №41ЕВ147-821-20, укладений між Кіптівською сільською радою та ТОВ «Чернігівгаз збут» в порядку процедури публічних закупівель в формі відкритих торгів шляхом використання електронної системи Prozorro.

Згідно з дефініцією, наведеною в статті 1 Закону «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на час укладення Договору), договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

За частиною 1 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на час існування спірних правовідносин), договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про публічні закупівлі».

За приписами частини 4 статті 36 зазначеного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (в тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі тощо.

У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини 4 статті 36 цього Закону.

За частиною 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З огляду на зазначене, визнання додаткових угод до Договору недійсними, в силу їх невідповідності вимогам частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (як доводить прокурор), не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону та не породжує будь-яких правових наслідків.

Відтак позов прокурора в частині вимог про визнання недійсними додаткових угод №2 від 20.02.2020, №3 від 25.03.2020, №4 від 22.10.2020 та №5 від 02.12.2020 до Договору №41ЕВ147-821-20 від 30.01.2020, як таких що не відповідають вимогам частини 4 статті 36 ЗУ «Про публічні закупівлі», не підлягає задоволенню, оскільки в разі невідповідності перерахованих правочинів указаній нормі, вони є недійсними в силу закону (нікчемними).

При цьому, позовна вимога про стягнення коштів з відповідача може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину. Для з`ясування наявності підстав для стягнення коштів з відповідача, суд має визначити чи є спірні додаткові угоди №№2 - 5 до Договору нікчемними.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, обставини якої є подібними до даної справи, відтак є обов`язковими для врахування судом першої інстанції в силу частини 4 статті 236 ГПК України.

Відповідно до п.7 частини 2 статті 22 ЗУ «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент укладення Договору) тендерна документація має містити проєкт договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

В обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни на одиницю товару відповідач посилається на документально підтверджений факт коливання ціни товару на ринку протягом дії Договору (впродовж 2020 року), відтак за доводами відповідача, сторони правомірно вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, при цьому, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в Договорі; в той час як законодавчо не передбачено обмеження в частині перегляду (зменшення) запланованих обсягів постачання товару, визначеного сторонами на момент укладення Договору. Сторони належним чином виконали свої зобов`язання відповідно до такого Договору, з урахуванням зазначених змін, при цьому, постачання природним газом об`єктів споживача було безперервним, тобто його права та охоронювані законом інтереси Кіптівської сільської ради не порушені.

Судом установлено, що внаслідок підписання Кіптівською сільською радою та ТОВ «Чернігівгаз збут» додаткових угод №№2 - 5 до Договору, ціна на 1000куб.м. природного газу збільшилась для Кіптівської сільської ради на 46,38% (зросла від 5,8грн до 8,49024грн за 1куб.м.), у той час як обсяг поставки зменшився на 19,2% (скоротився з 93460куб.м до 75510,55куб.м).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 188 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін. У п.11.5., п.11.6. Договору передбачено, що усі зміни до Договору оформлюються письмово та підписуються повноважними представниками сторін.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.

Суд установив, що Кіптівська сільська рада мала беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, однак, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції ТОВ «Чернігівгаз збут» про збільшення ціни підписала додаткові угоди №№2-5, внаслідок чого ціна 1000куб.м. газу збільшилася на 46,38% відсотків, а обсяг поставки газу за Договором істотно зменшився.

Така поведінка сторін призвела до повного нівелювання результатів відкритих торгів.

За висновками Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, метою регулювання, передбаченого статтею 36 ЗУ «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми ЗУ «Про публічні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Відповідно до статті 3 ЗУ «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища в сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Суд, у межах даної справи, дійшов висновку, що перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення Договору за однією ціною та її подальше підвищення більш як на 46% шляхом укладення додаткових угод №№2 - 5 (друга з яких укладена сторонами менш ніж через місяць та поширила свою дію на відносини сторін з 01.02.2020, тобто через день після укладення самого Договору) є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції ТОВ «Чернігівгаз збут» у тендері з метою перемоги (через день, після укладення Договору, ціна з 5,8грн зросла до 6,38грн).

Судом взято до уваги, що умовами Договору №41ЕВ147-821-20 взагалі не передбачено порядку перегляду його ціни за одиницю товару в бік збільшення. Пунктами 3.1. та 3.4. Договору визначено, що споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладають відповідні додаткові угоди. При цьому, споживач підтверджує, що йому надано належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається. Однак, сам правочин механізм перегляду (збільшення) ціни за одиницю товару не визначає. Проте можливість зміни і порядок зміни такої істотної умови договору як ціна має бути обов`язково передбачена як у проєкті договору (тендерній документації), так і в самому договорі, який укладено за результатами відкритих торгів (п.7 частини 2 статті 22 ЗУ «Про публічні закупівлі» в редакції чинній на момент укладення Договору).

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 вказав, що відповідно до принципу прозорості торгів та стандартів добросовісної ділової практики сторони в договорі мали б закласти певну формулу та порядок перерахунку ціни (так зване "цінове застереження"). Це призвело б до прозорості закупівель - адже замовник би розумів, що ціна може бути перерахована. Обидві сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку газу (тобто постійне коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими). Тому сторони не були позбавлені можливості визначити в договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, визначити документи, що мають підтверджувати коливання цін на ринку. Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Натомість, сторонами наведені чинники при укладенні Договору №41ЕВ147-821-20 не враховано.

За висновком суду, відповідачем документально не підтверджено коливання ціни на природний газ упродовж 2020 року; водночас при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, він не обґрунтував, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері, не навів причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Доказами в справі, відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статті 77 ГПК України).

За частинами 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані ТОВ «Чернігівгаз збут» листи від 07.02.2020 №232/19, від 17.03.2020 №232/20 ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», інформаційні довідки Львівської торгово-промислової палати від 25.09.2020 №19-09/883 та Харківської торгово-промислової палати від 27.11.2020 №1522/20 за своїм змістом є документами довідково-інформаційного характеру (фактографічно-інформаційними як вказано в примітці до цих документів), що демонструють діапазон цін на природний газ на відповідний місяць в залежності від умов та обсягу постачання, що склались для різних постачальників на внутрішньому ринку. При цьому, жоден з перерахованих документів не містить будь-якої інформації саме про факт коливання цін на природний газ у порівняні з моментом укладення Договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до Договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару.

Тому, надана відповідачем довідкова інформація, в вигляді листів та цінових довідок, не підтверджує коливання ціни на природний газ упродовж періоду з 30.01.2020 (укладення Договору) до 02.12.2020 (підписання останньої додаткової угоди), оскільки, по-перше, наявні в матеріалах справи документи не є саме експертним висновком, зробленим фахівцем на підставі розгляду та аналізу ряду фактів з логічним підсумком, та, по-друге, констатування діапазону цін на газове паливо в окремих постачальників, за відсутності підтвердження ринкової вартості газу на момент укладення Договору, позбавляє суд можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни в період з дати укладення договору і до внесення до нього змін за останньою додатковою угодою. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №907/788/18.

При цьому, суд вважає за доцільне відмітити, що з наданих відповідачем документів, в обґрунтування зміни ціни на природний газ, вбачається тенденція до зниження (а не до збільшення) її вартісних показників, з огляду на нижню межу визначеного діапазону цін (у період з лютого до листопада 2020 року).

Постачальник природного газу мав можливість звернутись до компетентної організації з метою проведення дослідження, аналізу ринку природного газу протягом дії Договору та отримати за результатами такого дослідження висновок з реальним відсотком коливання ціни протягом січня-грудня 2020 року, однак, таким правом та можливістю не скористався.

Натомість, сторонами послідовно збільшувалась вартість газу на максимально визначений у законі відсоток, за відсутності доказів, що його вартісні показники упродовж дії Договору зростали в такій прогресії, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) для ТОВ «Чернігівгаз збут».

Наведені дії Кіптівської сільської ради та ТОВ «Чернігівгаз збут» розцінені судом як «недобросовісні».

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом відхилено аргументи відповідача щодо застосування принципу свободи договору, закріпленого статями 3, 627 ЦК України, який передбачає право сторін визначати зміст договору на власний розсуд та за згодою сторін вносити будь-які зміни до договору.

Судом залишено поза увагою зміст листа-роз`яснення Міністерства економічного розвитку та торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 (на який звертав увагу відповідач), оскільки за висновком Верховного Суду в постанові 18.06.2021 в справі №927/491/19, право тлумачити норму права є виключно правом суду; роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Кіптівська сільська рада, як сторона Договору, розпоряджалася не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, як вірно зазначає прокурор, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі» та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Враховуючи викладене, суд установив, що додаткові угоди №№2 - 5 до Договору №41ЕВ147-821-20 є нікчемними в силу статей 36, 37 Закону «Про публічні закупівлі», і відповідно не породжують жодних правових наслідків для сторін.

Відповідно, правовідносини з постачання газу між Кіптівською сільською радою та ТОВ «Чернігівгаз збут» у період з 30.01.2020 по 31.12.2020 регулюються цим Договором та додатковою угодою №1 до нього.

За статтею 12 ЗУ «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості в порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

За частиною 2 статті 712 ЦК України, до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються Договором з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1. Відтак і поставка газу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного Договору та додаткової угоди №1 до нього.

Виходячи з умов Договору, ТОВ «Чернігівгаз збут» повинно було поставити Кіптівській сільській раді 93460куб.м. газу за ціною 5,8грн за 1куб.м. Однак, ТОВ «Чернігівгаз збут» в рахунок виконання Договору фактично замовнику поставило 74827,12куб.м. природного газу (згідно з двосторонніми актами приймання-передачі до Договору, належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

У рахунок оплати вартості природного газу за Договором Кіптівською сільською радою сплачено 536265,34грн (про що свідчать належним чином засвідчені копії платіжних доручень, додані до матеріалів справи). Відповідно, отримана відповідачем оплата в сумі 102268,04грн (536265,34грн - 5,8грн/куб.м. х 74827,12куб.м.) за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача в межах заявлених вимог на підставі частини 1 статті 670 ЦК України.

За п.11.1. Договір №41ЕВ147-821-20 від 30.01.2020 набирає чинності з моменту підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу, за умови включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «Чернігівгаз збут» в інформаційній платформі Оператора ГТС, з 01.01.2020 по 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відтак підстави для зарахування вказаних коштів у рахунок оплати майбутніх поставок товару (як зазначає відповідач), відсутні.

При ухваленні рішення в даній справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 9 даної статті передбачено, що в випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки за висновком суду нікчемні додаткові угоди були підписані внаслідок неправомірних дій обох сторін в однаковій мірі, тобто як ТОВ «Чернігівгаз збут», так і Кіптівською сільською радою, суд вважає, що судові витрати мають бути покладені на позивача 2 та відповідача в рівних частинах у сумі 5675грн.

Керуючись статтями 42, 46, 53, 55, 73, 74, 76-79, 91, 129, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Заступника прокурора Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ) в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18, ) в особі Кіптівської сільської ради (17050, Чернігівська область, Козелецький район, с. Кіпті, вул. Слов`янська, 51, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, ) про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 102259,14грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, ) на користь Кіптівської сільської ради (17050, Чернігівська область, Козелецький район, с. Кіпті, вул. Слов`янська, 51, ) 102259,14грн вартості недопоставленого природного газу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ) 5675грн судового збору.

5. Стягнути з Кіптівської сільської ради (17050, Чернігівська область, Козелецький район, с. Кіпті, вул. Слов`янська, 51, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ) 5675грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному статтею 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено 25.08.2021

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Романенко А.В.