УХВАЛА

26.08.2021Справа № 910/10092/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23"

про стягнення 2 168 865, 09 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Самойленко А.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 2 168 865, 09 грн, з яких: 742 992, 66 грн - основний борг, 1 008 371, 06 грн - товарний кредит, 161 244, 80 грн - пеня, 201 735, 31 грн - 20 % річних, 54 521, 26 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 2019/П/136 поставки від 01.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.08.2021.

29.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (надіслана засобами поштового зв`язку 28.07.2021), в якій ТОВ "Спеціалізована механізована колона №23" просить суд продовжити (поновити) процесуальний строк відповідачу на подання зустрічного позову та прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду спільно з первісною позовною заявою; визнати пункти 3.6., 5.2. договору № 2019/П/136 поставки від 01.11.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви - відмовлено. Повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" про визнання договору № 2019/П/136 поставки від 01.11.2019 частково недійсним.

04.08.2021 до суду надійшло клопотання відповідача (надіслане на електронну пошту суду), в якому позивач у зв`язку із зайнятістю представника ТОВ "Спеціалізована механізована колона №23" в іншому судовому засіданні, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 05.08.2021 відкладено розгляд справи на 26.08.2021.

У це судове засідання представник позивача не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень з відтиском календарного штемпеля поштового відділення - 12.08.2021.

Дослідивши матеріали справи, суд відзначає наступне.

Відповдіно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Ггосподарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд зазначає, що положення частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом.

Аналогічного висновку, щодо застосування положень частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України дійшов Верховний Суд у постановах від 16.08.2018 року у справі №910/23344/17, від 22.01.2019 у справі № 922/2584/18, від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 та від 12.12.2019 у справі № 910/2722/19.

Тобто, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим частина 4 статті 202 та пункт 4 частини 1 статті 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Судом встановлено, що представник позивача у підготовче засідання, призначене на 05.08.2021 також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 29.06.2021 в частині надання оригіналів доданих до позовної заяви документів для огляду судом не виконав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого позивачем 20.07.2021 отримано ухвалу суду від 29.06.2021 про відкриття провадження у даній справі та списком згрупованих поштових відправлень з відтиском календарного штемпеля поштового відділення - 12.08.2021.

Суд зазначає, що неявка представника позивача перешкоджає з`ясуванню всіх обставин справи, всебічному та об`єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі, дослідженню оригіналів доданих до позовної заяви документів, у т. ч. накладних (наданих позивачем на підтвердження виконання зобов`язань за договором поставки), з`ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних вимог та питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, а також прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Оскільки у даній справі позивач не подав до суду ані заяву про розгляд справи за його відсутності, ані повідомив про неявку та про поважність причини такої неявки, то у суду відсутня передбачена процесуальним законом можливість розгляду позовних вимог (частина четверта статті 202 ГПК України).

Суд зазначає, що неподання позивачем в підготовчому засіданні до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення про неявку і поважність її причини, а також невиконання вимог ухвали суду від 29.06.2021 в частині надання оригіналів доданих до позовної заяви документів для огляду судом зумовлює залишення позову без розгляду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/8816/19.

Приймаючи до уваги, що саме позивач ініціював даний судовий процес, однак двічі не з`явився в судові засідання 05.08.2021 та 26.08.2021, не повідомив про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, вимог ухвали суду від 29.06.2021 не виконав, враховуючи що його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору, суд залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" про стягнення 2 168 865, 09 грн. без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, у даному випадку, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у разі залишення позову без розгляду у зв`язку із повторним неприбуттям позивача, сплачена сума судового збору поверненню не підлягає.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" про стягнення 2 168 865, 09 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 31.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.О. Щербаков