Справа № 909/493/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

Секретар судового засідання Попович Л.І.

За участю представника позивача Бойка Р.Б.,

представника відповідача Кузика В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ТОВ "Гал-ремдорбуд", вул. Січових Стрільців, буд. 6, с. Кропивник, Калуський район, Івано-Франківська область, 77340

до відповідача: КНП "Калуський районний цент первинної медико-санітарної допомоги Калуської районної ради", КНП "КРЦ ПМСД", вул. Шевченка, буд. 115, с. Новиця, Калуський район, Івано-Франківська область, 77360, про стягнення боргу в сумі 147 315 грн за договором від 08.11.2019 №71 та судових витрат,

встановив, що ТОВ "Гал-ремдорбуд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Новицької сільської ради" про стягнення боргу в сумі 147 315 грн за договором від 08.11.2019 №71 та судових витрат.

В обґрунтування позову заявник вказав на те, що відповідач всупереч умовам Договору №71 від 08.11.2019, вимогам ЦК України, ГК України, не оплатив виконанні підрядні роботи.

В підтвердження позовних вимог надав суду копії: витягу з ЄДРЮОФОПГФ щодо відповідача, договору № 71 від 08.11.2019; актів № 172/1-02-1-1, № 172/2-02-1-1 приймання виконаних підрядних робіт за 2019, розрахунків № 1-1 загально виробничих витрат; відомостей ресурсів до акту виконаних робіт № 172/1-02-1-1 та № 172/2-02-1-1; довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2019 № 172/1-02-1-1 та № 172/2-02-1-1, видаткових накладних № РН -0000100 від 01.08.2019, № РН-0000099 від 23.07.2019, № РН-0000047 від 11.09.2019, № РН-0000046 від 11.09.2019; накладних № 10 від 06.08.2019, № 31 від 16.09.2019; наказу № 7 від 30.05.2019 про прийняття на роботу; податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку; квитанції № 2 від 10.02.2020; договору № 18 надання послуг від 01.11.2019; акту №12 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 05.11.2019; товарно-транспортних накладних № 11 від 04.11.2019, № 12 від 05.11.2019; претензії № 18 від 11.12.2019; лист відповідачу, щодо підписання актів приймання виконаних підрядних робіт та докази направлення; лист КНП "Калуський районний цент первинної медико-санітарної допомоги Калуської районної ради" № 282 від 26.11.2020.

Відповідач, щодо позову заперечив та вказав на те, що роботи позивачем не проводились, подані документи в підтвердження факту понесених витрат, які включені в ціну позову, не можуть підтверджувати факт придбання матеріалів та надання таких послуг, оскільки датовані серпнем, вереснем 2019, тобто до укладення договору, на який посилається позивач, як на підставу позову.

В підтвердження надав суду копії наступних документів: рішення Калуської районної ради № 242-18 від 25.10.2018; статутів КНП "Калуський районний цент первинної медико-санітарної допомоги Калуської районної ради" (затвердженого рішенням Калуської міської ради від 25.10.2014 № 242-18 та № 378-30 від 05.12.2019); наказу № 16-К від 28.05.2021 про тимчасове виконання обов`язків.

В судовому засіданні 12.08.2021, суд виніс ухвалу про зміну найменування відповідача по справі з КНП "Цент первинної медико-санітарної допомоги Новицької сільської ради" на дійсне Комунальне некомерційне підприємство "Калуський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської районної ради", КНП "КРЦ ПМСД".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суду вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому врахував наступне.

Предметом позову є стягнення боргу за договором № 71 від 08.11.2019 (предметом, якого було виконання підрядних робіт)

Отже, доказуванню підлягає факт виконання підрядних робіт і їх не оплата.

Питання договірних відносин врегульовані ЦК України та ГК України.

Так, статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи випливає, що між сторонами у справі укладено договір № 71 від 08.11.2019 ( далі Договір).

Згідно умов вказаного договору, позивач, як підрядник зобов`язався виконати за дорученням замовника (відповідача) роботи по капітальному ремонту амбулаторії ЗПСМ в с. Копанки Калуського району комунального некомерційного підприємства "Калуський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської районної ради", а замовник зобов`язався прийняти та оплатити їх (п.1.1 Договору).

Вартість робіт визначена в розмірі 290 624 грн. Розрахунок здійснюється згідно актів приймання виконання робіт (форма КБ-2в), на протязі 3-ох банківських днів після підписання акту ( п.2.1, 2.2 Договору).

На випадок відмови приймання виконаних робіт замовником, сторони складають двохстроронній акт з переліком необхідних доробок, вказавши термін їх виконання (п. 3.2 Договору).

Отже, згідно умов договору, документом, який підтверджує факт виконання робіт є акти приймання виконаних робіт.

Документом, що підтверджує відмову приймання виконаних робіт є двохсторонній акт з переліком необхідних доробок.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не надано суду, як документу який повинен був бути складений і підписаний, за наслідками виконаних робіт так і документу, який мав би бути складений і підписаний, у випадку відмови прийняти роботи, а відповідно не доведено виконання робіт саме на суму 147315,00 грн., позов є необґрунтованим.

Посилання позивача на видаткові накладні № РН-0000100 від 01.08.2019, №РН-0000099 від 23.07.2019, № РН-0000047 від 11.09.2019, № РН-0000046 від 11.09.2019, накладні № 10 від 06.08.2019, № 31 від 16.09.2019, наказ № 7 від 30.05.2019 про прийняття на роботу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб сум утриманого з них податку за 4 квартал 2019, акти приймання виконаних підрядних робіт, що не підписаний відповідачем судом не приймаються, оскільки вказані документи не підтверджують факту виконаних робіт по договору № 71 від 08.11.2019, а відповідно не підтверджують обставин на які посилається позивач.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи, які містять відомості про господарську операцію, можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарсько процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, у відповідності ст. 129 ГПК України, слід залишити за позивачем.

За наведених обставин, керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.08.2021

Суддя І.М. Скапровська