ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р. Справа № 910/19434/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 (суддя Пінчук В.І.)

у справі № 910/19434/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_3 ;

4. ОСОБА_4 ;

5. ОСОБА_5 ;

6. ОСОБА_6 ;

7. ОСОБА_7 ;

8. ОСОБА_8 ;

9. ОСОБА_9 ;

10. ОСОБА_10

про стягнення 78 710 514,95 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 (відповідач-1), ОСОБА_2 (відповідач-2), ОСОБА_3 (відповідач-3), ОСОБА_4 (відповідач-4), ОСОБА_5 (відповідач-5), ОСОБА_6 (відповідач-6), ОСОБА_7 (відповідач-7), ОСОБА_8 (відповідач-8), ОСОБА_9 (відповідач-9), ОСОБА_10 (відповідач-10) майнової шкоди в розмірі 78 710 514,95 грн.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що під час ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Ерде Банк" (далі - АТ "Ерде Банк", Банк) Фонд виявив факти здійснення відповідачами як посадовими особами Банку завідомо збиткових операцій кредитування, які прямо протирічили інтересам АТ "Ерде Банк" та його кредиторів, чим Банку завдано збитків на суму 78 710 514,95 грн.

3. За доводами позивача, в порушення вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, внутрішніх положень Банку відповідачі приймали необґрунтовані рішення щодо кредитування позичальників, які, серед іншого, були прямо чи опосередковано пов`язаними із власниками Банку, без оформлення будь-якого забезпечення (або неспівмірного із сумою кредиту), з надмірною концентрацією кредитного ризику та безпідставного продовження строків виданих кредитів. Так, зокрема, внаслідок прийнятих за участі відповідачів рішень, Банком було здійснено збиткові операції стосовно позичальників Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа" ( далі - ПрАТ "Українська фінансова мережа") за договором від 10.08.2012 № 104/12-КЛ (без будь-якого забезпечення), Публічного акціонерного товариства "Будмеханізація" (далі - ПАТ "Будмеханізація") за договором від 18.07.2012 № 73/12-КЛ (без належного забезпечення - неспівмірного з сумою кредиту).

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20 (суддя Пінчук В.І.) позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

5. Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що пов`язаність відповідачів та схожість прийнятих ними окремих рішень щодо укладення двох різних договорів (договору від 10.08.2012 № 104/12-КЛ, укладеного з ПрАТ "Українська фінансова мережа", та договору від 18.07.2012 № 73/12-КЛ, укладеного з ПАТ "Будмеханізація") не є достатніми для застосування правил об`єднання вимог у розумінні статті 173 ГПК України.

6. Так, суд першої інстанції зазначив, що вказані договори мають відмінний суб`єктний склад сторін та предмети договору, у зв`язку з чим вимоги про стягнення майнової шкоди, що виникла внаслідок вчинення цих двох окремих договорів, не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказами, та не є похідними вимогами, незважаючи на пред`явлення таких вимог до відповідачів солідарно. Отже, відповідальність за завдання збитків індивідуальна, оскільки причинно-наслідковий зв`язок повинен бути встановлений в частині кожного відповідача окремо.

7. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, сумісний розгляд заявлених Фондом позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін і суттєво утруднить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів, встановити обставини дотримання їх умов сторонами, мети та обставин їх укладення, а також правильність заявлених до стягнення сум збитків по кожному договору внаслідок їх вчинення та по кожному окремому відповідачу.

8. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення позивачем приписів ст. 173 ГПК України, якими встановлено правила об`єднання позовних вимог, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

9. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20, Фонд звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Фонд зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а саме ст.ст. 16, 22, 543, 1166, 1190 Цивільного кодексу України та ст. 89 Господарського кодексу України, а також процесуального права, а саме ст.ст. 2, 12, 47, ч.ч. 1, 6 ст. 173, п. 2 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 236, 238 ГПК України. Крім того, місцевим господарським судом не враховано висновки Верховного Суду.

11. Так, скаржник вважає, що висновки місцевого господарського суду про те, що Фонд об`єднав у своїй позовній заяві декілька позовних вимог та порушив при цьому правила об`єднання, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до прохальної частини позову Фондом заявлено лише одну вимогу про солідарне стягнення з відповідачів суми завданих збитків, і будь-яких інших вимог, у тому числі похідних, заявлено не було. При цьому, підставою для пред`явлення цієї вимоги (підставою позову) стали недобросовісні управлінські рішення, які стали передумовою для укладення двох договорів.

12. Таким чином, на думку позивача, судом першої інстанції надано невірну оцінку спірним правовідносинам, неправильно кваліфіковано підстави та позовні вимоги (предмет позову), що призвело до невірного застосування правил об`єднання позовних вимог.

13. Крім того, позивач вказує, що операції з кредитування, про які йде мова в позовній заяві Фонду у даній справі, є пов`язаними, оскільки вчинялись відповідачами на підставі спільно прийнятих рішень.

14. Так, на переконання скаржника, збитки АТ "Ерде Банк" та його кредиторам було заподіяно саме безпідставними та недобросовісними рішеннями керівників Банку про здійснення необґрунтованих та завідомо збиткових операцій, які мали системний характер та здійснювались стосовно чіткого кола позичальників, які пов`язані з власниками Банку. Позивач заявляє про те, що рішення відповідачів про здійснення операцій кредитування та подальші спроби приховати завдані Банку збитки шляхом укладення нових кредитних договорів (перекредитування), систематичним відтермінуванням остаточного строку виконання боржниками кредитних зобов`язань завдали Банку єдину та неподільну шкоду; встановити схему протиправного кредитування та очевидну змову посадових осіб Банку стосовно завідомо збиткових операцій, пов`язані схеми використання кредитних коштів позичальників можливо саме через дослідження сукупності рішень у межах заявлених кредитних операцій. З огляду на викладені Фондом у позовній заяві вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, у цій справі має місце обов`язкова процесуальна співучасть, обумовлена матеріально-правовою вимогою заінтересованої особи (позивача) до кількох відповідачів, та природною солідарного обов`язку, а не об`єднання позовних вимог, що виключає висновок про порушення правил об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

15. Також, скаржник зазначає, що пред`явлення Фондом позовної заяви із однією солідарною вимогою є правом позивача, в реалізацію якого суд не може втручатись.

16. Крім того, за доводами позивача, судом першої інстанції не конкретизовано, в чому полягає складність сумісного дослідження і оцінки управлінських рішень відповідачів, які стали підставою для укладення двох договорів кредитування.

17. Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

18. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 справу № 910/19434/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

19. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху.

20. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) задоволено клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20 та поновлено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); зупинено дію ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 05.03.2021.

21. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провадження за апеляційною скаргою Фонду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду господарської справи № 910/11027/18.

22. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 поновлено провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20; призначено до розгляду справу № 910/19434/20 за апеляційною скаргою Фонду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції сторін.

23. Відповідач-6 - ОСОБА_6 у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги Фонду заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

24. Від відповідача-9 - ОСОБА_9 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20.

25. Від позивача - Фонду до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення щодо врахування актуальної практики Верховного Суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

26. Фонд звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в якому просив стягнути з відповідачів солідарно майнову шкоду в розмірі 78 710 514,95 грн.

27. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачами, які входили до керівних органів Банку, приймались необґрунтовані рішення щодо кредитування прямо чи опосередковано пов`язаних із власниками Банку позичальників, без оформлення будь-якого забезпечення (або неспівмірного із сумою кредиту), з надмірною концентрацією кредитного ризику та безпідставного продовження строків виданих кредитів, що призвело до завдання Банку збитків на суму 78 710 514,95 грн. Так, зокрема, внаслідок прийнятих за участі відповідачів рішень Банком було здійснено збиткові операції стосовно позичальників ПрАТ "Українська фінансова мережа" за договором від 10.08.2012 № 104/12-КЛ, ПАТ "Будмеханізація" за договором від 18.07.2012 № 73/12-КЛ.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

28. Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

30. Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин, як зазначив Верховний Суд у постанові від 31.10.2020 у справі № 922/1359/19.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).

За змістом ч. 1 ст. 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.07.2021 у справі № 910/12955/20, від 28.07.2021 у справі № 910/682/20, від 05.08.2021 у справі № 910/19584/20.

31. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем об`єднано в одній позовній заяві вимоги до десяти відповідачів - фізичних осіб (які входили до органів керівництва Банку) щодо стягнення збитків, які нанесені прийняттям посадовими особами Банку завідомо збиткових рішень щодо кредитування позичальників.

32. Спільною підставою для звернення Фонду з позовом у цій справі є неналежне виконання посадовими особами органів управління Банку своїх посадових обов`язків, що, за твердженням позивача, призвело до неплатоспроможності АТ "Ерде Банк"Банку та завдання йому шкоди.

33. При цьому, із позовних вимог та мотивувальної частини позовної заяви не вбачається різниці в суб`єктному складі відповідачів, які приймали рішення по кожному із договорів.

34. Заявлені позивачем вимоги до десяти відповідачів пов`язані між собою поданими доказами в частині необхідності дослідження обставин настання неплатоспроможності Банку, прийняття рішень кредитним комітетом, правлінням, наглядовою радою Банку, проведених банківських операцій та їх впливу на фінансове становище Банку в цілому.

35. При цьому Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що на стадії відкриття провадження у справі, коли суд вирішує питання щодо можливості об`єднання позовних вимог, він позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, що унеможливлює здійснення повної оцінки таких доказів на предмет того, які саме з них здатні підтвердити відповідні обставини справи. Отже, на стадії відкриття провадження у справі суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору (подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 918/1/18, від 10.05.2019 у справі № 905/2043/18, від 13.09.2019 у справі № 905/909/19, від 14.11.2019 у справі № 910/9302/19, від 24.11.2020 у справі № 910/3748/20).

36. Позовні вимоги Фонду до десяти відповідачів - фізичних осіб (які входили до органів керівництва Банку) пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів.

37. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 були зроблені висновки щодо необхідності розгляду у межах однієї справи позовних вимог, поданих Фондом відповідно до ст. 58 Закону "Про банки і банківську діяльність", до 14 пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами двох різних органів управління банку (наглядової ради та правління). Ними ухвалювалися рішення про придбання облігацій підприємств, на підставі яких банком було укладено шість різних договорів купівлі-продажу цінних паперів. Велика Палата Верховного Суду у постанові, ухваленій за результатами касаційного перегляду, зазначила таке:

"7.73…. кожен з відповідачів у спірний період мав статус керівника банку та був наділений посадовими правами та обов`язками як особа з високим ступенем кваліфікації та досвіду.

7.74.Наведені вище положення цивільного та господарського законодавства презюмують солідарну відповідальність органів юридичної особи за збитки, заподіяні юридичній особі порушенням обов`язків щодо її представництва. Члени наглядової ради і виконавчого органу банку несуть спільно відповідальність за діяльність банку в цілому. Неправомірність їх поведінки може полягати як у вчиненні певних дій, так і в їх не вчиненні, тобто бездіяльності.

7.76.Таким чином, неплатоспроможність банку є наслідком як їх активних дій (ухвалення рішень, підписання договорів, спрямованих на купівлю облігацій), так і пасивної бездіяльності. При цьому немає значення, на яку суму і які саме договори купівлі-продажу погодив чи підписав кожний з відповідачів.

7.77.Велика Палата Верховного Суду вважає, що позовні вимоги до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, подані Фондом відповідно до статті 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність", мають розглядатися разом у межах однієї справи. Адже у випадку завдання шкоди банку діями його посадових осіб, внаслідок чого настала неплатоспроможність банку, які несуть солідарну відповідальність перед банком як члени органу (органів) управління, повний склад правопорушення можна встановити лише шляхом системного аналізу всієї сукупності дій чи бездіяльності посадових осіб, у тому числі дослідження проведених банківських операцій та їх вплив на фінансове становище банку в цілому. Операції банку та їх наслідки для його платоспроможності не можна розглядати окремо.".

38. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 позовні вимоги до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, подані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до статті 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність", мають розглядатися разом у межах однієї справи. Адже у випадку завдання шкоди банку діями його посадових осіб, внаслідок чого настала неплатоспроможність банку, які несуть солідарну відповідальність перед банком як члени органу (органів) управління, повний склад правопорушення можна встановити лише шляхом системного аналізу всієї сукупності дій чи бездіяльності посадових осіб, у тому числі дослідження проведених банківських операцій та їх вплив на фінансове становище банку в цілому. Операції банку та їх наслідки для його платоспроможності не можна розглядати окремо.

39. Таким чином, у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала чіткий та зрозумілий висновок у питанні можливості сумісного розгляду позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до посадових осіб банку про стягнення завданих ними збитків.

40. Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17).

41. З огляду на викладене, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 щодо порядку розгляду позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних з банком осіб на підставі статті 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність", суд апеляційної інстанції вважає, що Фонд не порушив правил об`єднання позовних вимог, встановлених ч. 1 ст. 173 ГПК України, а тому місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про необхідність повернення Фонду позовної заяви у цій справі на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

42. Оскільки оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20 (дію якої було зупинено відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 у даній справі) підлягає скасуванню, підстави для поновлення її дії відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

43. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

44. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

45. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

46. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

47. Положеннями ч. 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

48. Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви Фонду без розгляду є помилковим і таким, що не відповідає нормам процесуального права, апеляційна скарга Фонду підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20 - скасуванню з передачею даної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Судові витрати.

49. З урахуванням задоволення апеляційної скарги Фонду, розподіл понесених судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід здійснити суду першої інстанції за результатами розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 271, 275, 280-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі № 910/19434/20 скасувати.

3. Справу № 910/19434/20 передати до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про солідарне стягнення майнової шкоди в розмірі 78 710 514,95 грн.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко