РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.08.2021Справа № 910/6288/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (04116, місто Київ, вулиця Шулявська, будинок 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 37-41, офіс 41 А) про стягнення заборгованості у розмірі 2 086 651,7 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Горьова Н.М.

від відповідача: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» про стягнення заборгованості у розмірі 2 086 651,7 грн та передана 20.04.2021 судді Демидову В.О., відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» суму заборгованості за договором врегулювання заборгованості №12/12-2019 від 12.12.2019 р у розмірі 2 086 651,7 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані укладенням договору врегулювання заборгованості №12/12-2019 від 12.12.2019 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» (боржник) домовились про врегулювання заборгованості, що виникла у зв`язку із невиконанням боржником своїх грошових зобов`язань згідно нижченаведених договорів:

- Договір №14/04/2017-1В від 14 квітня 2017 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався поставити Кредитору висівки пшеничні гранульовані українського походження на суму здійсненої Кредитором попередньої оплати. Сума недопоставленої Боржником продукції становить 838 488 (вісімсот тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 00 коп.;

- Договір № 14/04/19 від 14 січня 2019 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався оплатити придбані у Кредитора висівки пшеничні гранульовані українського походження. Неоплачена Боржником частина продукції становить 254 870 (двісті п`ятдесят чотири тисячі Д вісімсот сімдесят) грн.00 коп.;

- Договір фінансової допомоги №12/10 від 28 листопада 2018 року. Заборгованість боржника за цим договором становить 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн.00 коп.

Ухвалою суду від 26.04.21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 26.04.2021 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» про стягнення заборгованості у розмірі 2 086 651,7 грн. Підготовче засідання призначено на 01.07.2021.

22.06.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що справа підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю спору, оскільки заборгованість, яка слугувала підставою для подачі позову була сплачена добровільно відповідачем у повному обсязі.

30.06.2021 позивач подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Судове засідання, призначене на 01.07.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

Ухвалою суду від 06.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/6288/21 на 30 днів. Підготовче засідання у справі №910/6288/21 призначено на 15.07.2021 о 12:30 год.

В судове засідання 15.07.2021 представник відповідача не прибув, повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача до початку судового засідання 15.07.2021 через канцелярію суду подав заяву про уточнення розміру штрафних санкцій, що за своєю природою є заявою про зменшення позовних вимог. Вказує, що основна сума заборгованості відповідача за квітень, травень, червень 2021 року складає 549 363,70 грн, інфляційне збільшення за цей період - 4036,76 грн, штрафні санкції - 6714,34 грн, 3% - 1370,31 грн., всього 561 485,11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.08.2021.

13.08.2021 відповідач подав до суду клопотання про відкладення судового засідання.

19.08.2021 позивач подав до суду заяву про уточнення розміру заборгованості та штрафних санкцій. Вказував, що з дати звернення позивача до суду, відповідач сплатив 410 000,00 грн, у зв`язку з чим сума основної заборгованості становить 1 668 358,00 грн., штрафні санкції - 93 389,88 грн, 3% річних - 18 421,90 грн, інфляційні втрати - 29 617,10 грн.

Суд прийняв заяву позивача про уточнення розміру позовних вимог.

У судове засідання 19.08.2021 з`явився представник позивача, надав пояснення по справі. Представник відповідача в судове засідання 19.08.2021 не з`явився, подав клопотання про відкладення судового засідання, оскільки керівник відповідача 19.08.2021 не зможе прийняти участь у судовому засідання у зв`язку із щорічною плановою відпусткою. Суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання.

В судовому засіданні 19.08.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» (боржник, відповідач) укладено договір про врегулювання заборгованості № 12/12-2019, відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовилися про врегулювання заборгованості, що виникла у зв`язку із невиконанням боржником своїх грошових зобов`язань згідно нижченаведених договорів:

- Договір №14/04/2017-1В від 14 квітня 2017 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався поставити Кредитору висівки пшеничні гранульовані українського походження на суму здійсненої Кредитором попередньої оплати. Сума недопоставленої Боржником продукції становить 838 488 (вісімсот тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 00 коп.;

- Договір № 14/04/19 від 14 січня 2019 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався оплатити придбані у Кредитора висівки пшеничні гранульовані українського походження. Неоплачена Боржником частина продукції становить 254 870 (двісті п`ятдесят чотири тисячі Д вісімсот сімдесят) грн.00 коп.;

- Договір фінансової допомоги №12/10 від 28 листопада 2018 року. Заборгованість боржника за цим договором становить 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн.00 коп.

шляхом розстрочення її на 14 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Відповідно до п. 2.1 договору сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1.1 цього договору, становить 2 793 358,00 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

12.12.2019 сторони підписали та скріпили печатками товариств акт звіряння взаємних розрахунків станом на 12.12.2019, яким підтвердили, що станом на 12.12.2019 загальна заборгованість ТОВ «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» на користь ТОВ «ІНФОКС» становить 2 793 358,00 грн.

Боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в п. 2 договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до Графіка погашення заборгованості, який є додатком 1 до договору, та його невід`ємною частиною, не пізніше 15 числа відповідного місяця (п. 2.2 договору).

Зобов`язання боржника із сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора коштів у строк та сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості за відповідний місяць (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору у разі, коли у боржника існує прострочена сума оплати щомісячних платежів за попередні місяці, кредитор зараховує кошти, що надійшли від боржника, як погашення заборгованості за простроченими платежами незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Боржник має право на дострокове погашення заборгованості та здійснює перерахування коштів на рахунок кредитора, вказаний у розділі 8 цього договору (п. п. 2.5, 2.6 договору).

Пунктом 2.10 договору сторони погодили, що порушення боржником термінів сплати платежів є підставою для стягнення кредитором у судовому порядку усіх сум заборгованостей за всіма договорами, вказаними у п. 1.1 цього договору з урахуванням штрафних санкцій, передбачених п. 3.2 цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору у разі не сплати суми заборгованості у строки, визначені Графіком погашення заборгованості, боржник зобов`язаний сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, а також 3% річних та інфляційні нарахування на непогашену суму заборгованості.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та погодження з гарантом і діє до 31.12.2021.

Також, 12.12.2019 сторони погодили графік погашення заборгованості, відповідно до якого відповідач з 01.12.2019 по 31.12.2020 щомісячно сплачує на рахунок позивача по 200 000,00 грн, а з 01.01.2021 по 31.01.2021 - 193 358,00 грн.

01.02.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору № 12/12-2019 від 12.12.2019 про врегулювання заборгованості, відповідно до п. 1.1. якої у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовилися про врегулювання заборгованості, що виникла у зв`язку із невиконанням боржником своїх грошових зобов`язань згідно нижченаведених договорів:

- Договір №14/04/2017-1В від 14 квітня 2017 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався поставити Кредитору висівки пшеничні гранульовані українського походження на суму здійсненої Кредитором попередньої оплати. Сума недопоставленої Боржником продукції становить 638 848,00 грн.;

- Договір № 14/04/2019 від 14 січня 2019 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався оплатити придбані у Кредитора висівки пшеничні гранульовані українського походження. Неоплачена Боржником частина продукції становить 254 870,00 грн.;

- Договір фінансової допомоги №12/10 від 28 листопада 2018 року. Заборгованість боржника за цим договором становить 1 209 640,00 грн.

шляхом розстрочення її до 31.12.2021 рівними частинами.

Викладено п.2.1 договору у такій редакції: «боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість у розмірі 2 103 358,00 грн шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами згідно графіка: з 01.02.2021 по 31.11.2021 щомісяця по 191 214,00 грн, з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 191 218,00 грн.

Пунктом 3 договору передбачено, що у разі неможливості сплати боржником щомісячного платежу у повному обсязі, боржник має право звернутися до кредитора з письмовою пропозицією про зменшення розміру оплати цієї суми за відповідний місяць із обов`язковою оплатою несплаченої частини боргу у наступному розрахунковому періоді.

Всупереч своїм договірним зобов`язанням, відповідач 26.02.2021 сплатив позивачу 10 000,00 грн, що підтверджується випискою банку, в березні 2021 року не здійснив жодного платежу, а 12.04.2021 сплатив 15000,00 грн, що підтверджується випискою банку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просив стягнути з нього заборгованість у розмірі 2 078 358,00 грн (2 103 358,00 - 25 000,00 грн), а також інфляційні втрати у розмірі 3 080,64 грн, пеню у розмірі 4 230,95 грн, 3% річних - 982,11 грн.

Під час розгляду справи відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 410 000,00 грн, у зв`язку із чим позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з останнього 1 668 358,00 грн., штрафні санкції (пеня)- 93 389,88 грн, 3% річних - 18 421,90 грн, інфляційні втрати - 29 617,10 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 12.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» (боржник, відповідач) укладено договір про врегулювання заборгованості № 12/12-2019, відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовилися про врегулювання заборгованості, що виникла у зв`язку із невиконанням боржником своїх грошових зобов`язань згідно нижченаведених договорів:

- Договір №14/04/2017-1В від 14 квітня 2017 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався поставити Кредитору висівки пшеничні гранульовані українського походження на суму здійсненої Кредитором попередньої оплати. Сума недопоставленої Боржником продукції становить 838 488 (вісімсот тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 00 коп.;

- Договір № 14/04/19 від 14 січня 2019 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався оплатити придбані у Кредитора висівки пшеничні гранульовані українського походження. Неоплачена Боржником частина продукції становить 254 870 (двісті п`ятдесят чотири тисячі Д вісімсот сімдесят) грн.00 коп.;

- Договір фінансової допомоги №12/10 від 28 листопада 2018 року. Заборгованість боржника за цим договором становить 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн.00 коп.

шляхом розстрочення її на 14 календарних місяців без відстрочення її погашення.

01.02.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору № 12/12-2019 від 12.12.2019 про врегулювання заборгованості, відповідно до п. 1.1. якої у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовилися про врегулювання заборгованості, що виникла у зв`язку із невиконанням боржником своїх грошових зобов`язань згідно нижченаведених договорів:

- Договір №14/04/2017-1В від 14 квітня 2017 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався поставити Кредитору висівки пшеничні гранульовані українського походження на суму здійсненої Кредитором попередньої оплати. Сума недопоставленої Боржником продукції становить 638 848,00 грн.;

- Договір № 14/04/2019 від 14 січня 2019 року. Згідно цього договору Боржник зобов`язався оплатити придбані у Кредитора висівки пшеничні гранульовані українського походження. Неоплачена Боржником частина продукції становить 254 870,00 грн.;

- Договір фінансової допомоги №12/10 від 28 листопада 2018 року. Заборгованість боржника за цим договором становить 1 209 640,00 грн.

шляхом розстрочення її до 31.12.2021 рівними частинами.

Викладено п.2.1 договору у такій редакції: «боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість у розмірі 2 103 358,00 грн шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами згідно графіка: з 01.02.2021 по 31.11.2021 щомісяця по 191 214,00 грн, з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 191 218,00 грн.

26.02.2021 відповідач сплатив позивачу 10 000,00 грн, що підтверджується випискою банку, в березні 2021 року не здійснив жодного платежу, а 12.04.2021 сплатив 15000,00 грн, що підтверджується випискою банку.

Під час розгляду справи відповідач сплатив ще частину заборгованості у розмірі 410 000,00 грн, у зв`язку із чим загальний розмір заборгованості становить 1 668 358,00 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Пунктом 2.10 договору сторони погодили, що порушення боржником термінів сплати платежів є підставою для стягнення кредитором у судовому порядку усіх сум заборгованостей за всіма договорами, вказаними у п. 1.1 цього договору з урахуванням штрафних санкцій, передбачених п. 3.2 цього договору.

Пунктом 3 договору передбачено, що у разі неможливості сплати боржником щомісячного платежу у повному обсязі, боржник має право звернутися до кредитора з письмовою пропозицією про зменшення розміру оплати цієї суми за відповідний місяць із обов`язковою оплатою несплаченої частини боргу у наступному розрахунковому періоді.

Доказів звернення відповідача до позивача з пропозицією про зменшення розміру оплати суми за відповідний місяць із обов`язковою оплатою несплаченої частини боргу у наступному розрахунковому періоді матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідач порушив умови договору, сплачував заборгованість у меншому розмірі, ніж передбачено умовами додаткової угоди №1 від 01.02.2021 до договору № 12/12-2019 від 12.12.2019 про врегулювання заборгованості та не своєчасно, не дотримуючись погодженого сторонами графіка, а також беручи до уваги п. 2.10 договору, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача всієї суми заборгованості у розмірі 1 668 358,00 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з простроченням сплати відповідачем заборгованості, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача штрафні санкції (пеню) у розмірі 93 389,88 грн, 3% річних - 18 421,90 грн, інфляційні втрати - 29 617,10 грн за період з 16.04.2021 по 19.08.2021.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.2 договору у разі не сплати суми заборгованості у строки, визначені Графіком погашення заборгованості, боржник зобов`язаний сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, а також 3% річних та інфляційні нарахування на непогашену суму заборгованості.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності відповідно до умов пунктів 2.10, 3.2 цього договору.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ГРУПА ДЕЛЬТА» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 37-41, офіс 41 А, код 39069060) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (04116, місто Київ, вулиця Шулявська, будинок 5, код 14289688) суму основного боргу у розмірі 1 668 358 (один мільйон шістсот шістдесят вісім тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 00 коп., штрафні санкції (пеню) у розмірі 93 389 (дев`яносто три тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 18 421 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять одну) грн. 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 29 617 (двадцять дев`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 10 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 27 146 (двадцять сім тисяч сто сорок шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 27.08.2021

Суддя В.О.Демидов