ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/1727/21

За позовом Приватного акціонерного товариства «Домінік» м. Полтава

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Парнас» м. Чернівці

відповідача-2 ОСОБА_1 с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області

про стягнення 655705,08 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Вівчарюк І.Б.

Представники сторін:

Від позивача Салашний М.О. адвокат (ордер: серія ПТ № 229657 від 15.03.2021 р.)

Від відповідача-1 не з`явився

Від відповідача-2 не з`явився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство «Домінік» м. Полтава звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Парнас» м. Чернівці та ОСОБА_1 с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області про солідарне стягнення з відповідачів 655705,08 грн. заборгованості, з них: 459048,37 грн. основного боргу, 46850,21 грн. пені, 42083,34 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 15913,49 грн. 3 % річних та 91809,67 грн. штрафу, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачами умов Договору на дистрибуцію товару № 104-05/19 від 31.05.2019 р. Також позивач просить стягнути з відповідачів 12000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 25.05.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.06.2021 р.

Ухвалою від 09.06.20210 р. розгляд справи відкладено на 12.07.2021 р.

Ухвалою від 12.07.2021 р. закрито підготовче провадження у справі, а її розгляд призначено на 04.08.2021 р.

Ухвалою від 04.08.2021 р. розгляд справи відкладено на 27.08.2021 р.

27.08.2021 р. відповідачі не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, відзив на позов не представили, хоча і були повідомлені про час і місце слухання справи належним чином. При цьому неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

31.05.2019 р. між позивачем та відповідачем-1 укладено договір на дистриб`юцію товару № 104-05/19 (далі - Договір), згідно якого позивач зобов`язувався окремими товарними партіями передавати, а відповідач брав на себе обов`язок приймати та оплачувати кондитерські вироби (товар) виробництва позивача на умовах цього договору.

У п. 5.1 Договору передбачено, що товар оплачується відповідачем-1 на протязі 21 банківського дня з моменту його отримання.

Судовим слуханням встановлено, що у грудні 2019 р. січні 2020 р. позивач поставляв відповідачеві-1 товар, який оплачений не у повному обсязі, що призвело до виникнення боргу у сумі 459049,37 грн.

Наявність боргу підтверджується також актом звірки від 26.05.2020 р.

20.02.2020 р. між позивачем та відповідачами укладено договір поруки № 7, згідно якого відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язання, яке виникло на підставі Договору.

П. 2.1 договору поруки передбачено, що відповідач-1 зобов`язувався повністю розрахуватись перед позивачем на протязі 90 календарних днів з дати укладення цього договору.

У додатковій угоді №1 від 21.05.2020 р. до договору поруки сторони продовжили термін дії виконання зобов`язання відповідача-1 перед позивачем на 60 календарних днів, тобто відповідач-1 зобов`язувався розрахуватись з позивачем на протязі 150 календарних днів, починаючи з 20.02.2020 р., тобто до 20.07.2020 р.

Проте, ані відповідач-1, ані відповідач-2 з позивачем не розрахувались у повному обсязі.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що у відповідача-1 існує борг у сумі 459049,37 грн., який підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

Щодо солідарного обов`язку відповідач-2 суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Ст. 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 4 статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У п. 4.2 договору поруки сторони передбачили, що цей договір діє до повного виконання зобов`язань відповідачем-1 щодо погашення боргу по Договору.

Відповідно до приписів ст. ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачами не спростовано несплату відповідачем-1 заборгованості за Договором.

Ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми права з відповідачів слід солідарно стягнути 9868,35 грн. 3 % річних за період з 20.07.2020 р. по 08.04.2021 р. та 35522,82 грн. збитків, заподіяних інфляцією, за аналогічний період.

Крім того, з відповідачів солідарно стягується 27852,58 грн. пені за період з 20.07.2020 р. по 20.01.2021 р., 91809,67 грн. штрафу, що передбачено ст. ст. 547, 549 та п. 5.1 договору поруки.

У частині стягнення 11327,39 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 6045,14 грн. 3 % річних та 18997,63 грн. пені слід відмовити, оскільки позивачем помилково нараховано вказані збитки, починаючи з 25.01.2020 р., тоді як прострочення платежу з боку відповідача-1 мало місце з 20.07.2021 р. До того ж пеню нараховано позивачем поза межами шестимісячного строку, передбаченого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (за 1 рік).

Судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу) віднести на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Даних вимог позивачем дотримано.

Ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, виходячи з вищенаведених приписів законодавства, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, які підтверджують такі витрати.

При цьому, в силу приписів ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у справі №372/1010/16-ц, де зазначено про наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що адвокатські послуги позивачеві під час розгляду справи були надані адвокатським бюро «Михайла Салашного» на підставі договору про надання правової допомоги № 15/03/21-1 від 15.03.3021 р., який укладений позивачем та адвокатським бюро «Михайла Салашного».

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: згаданий вище договір про надання правової допомоги, розрахунок витрат професійної правничої допомоги від 15.03.2021 р. на суму 12000,00 грн., Акт прийняття-передачі послуг послуг професійної правничої допомоги на суму 12000,00 грн., докази сплати позивачем адвокатському бюро «Михайла Салашного» 12000,00 грн. (платіжне доручення № 27733 від 19.04.2021 р.).

Виходячи з того, що позов задоволено частково, з відповідачів солідарно слід стягнути 9361,54 грн. судового збору та 11421,60 грн. витрат. на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Домінік» м. Полтава до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Парнас» м. Чернівці та ОСОБА_1 с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області про солідарне стягнення з відповідачів 655705,08 грн. заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Парнас», , 1-й провулок Калинівський, 10В, м. Чернівці та ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Домінік», , вул. М. Бірюзова, 2, м. Полтава 459049,37 грн. основного боргу, 9868,35 грн. 3 % річних, 35522,82 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 27852,58 грн. пені, 91809,67 грн. штрафу, 9361,54 грн. судового збору та 11421,60 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У стягненні 11327,39 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 6045,14 грн. 3 % річних та 18997,63 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.09.2021 р.

Суддя А.А. Бутирський