ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1150/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.П.
за участю представників:
від позивача 1: не з`явився,
від позивача 2: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши заяву Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (вх.№2-897/21 від 16.07.2021р.) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1150/21
про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.07.2021р. в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" та в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНАРТАШ ТРЕЙДІНГ" відмовлено повністю.

16.07.2021р. від представника Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ "Юнайтед Енерджі" та ТОВ "ЯНАРТАШ ТРЕЙДІНГ" солідарно на користь АТ "Одеський припортовий завод" судові витрати у розмірі 37000,00 грн.

19.07.2021 року листом Господарського суду Одеської області заявника повідомлено про перебування судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В. з 12.07.2021р. по 16.08.2021р. у щорічній відпустці, у зв`язку з чим заява Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (вх.№ 2-897/21 від 16.07.2021р.) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1150/21 буде розглянута після виходу судді з відпустки.

16.08.2021 року ухвалою Господарського суду Одеської області призначено заяву Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (вх.№2-897/21 від 16.07.2021р.) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1150/21 на "26" серпня 2021р. о 11:20 год. Запропоновано позивачам надати до суду письмові міркування щодо заяви Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1150/21.

25.08.2021 року до суду від ТОВ "Юнайтед Енерджі" надійшло клопотання (вх. № 22418/21) про відкладення розгляду заяви у зв`язку з участю представника на допиті свідка у кримінальному провадженні у Третьому відділі управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України.

В судове засідання 26.08.2021 року сторони явку повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися судом своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За правилами ч. 1, 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, враховуючи присічний строк для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, який не може перевищувати десяти днів з дня надходження відповідної заяви, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду заяви позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про ухвалення додаткового рішення (вх. №2-897/21 від 16.07.2021р.), суд виходить з наступного.

Господарським процесуальним законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначені розміру витрат на правничу допомогу.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у відзиві на позовну заяву ТОВ «Юнайтед Енерджі» (вх. № 14305/21 від 27.05.2021р.) та на позов ТОВ «ЯНАРТАШ ТРЕЙДІНГ» (вх. № 15702/21 від 09.06.2021р.) зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача, згідно якого оплата витрат на правову допомогу орієнтовно складала 37000 грн., що складає: ознайомлення з позовними вимогами та матеріалами справи 2 год 4000 грн., ознайомлення з судовою практикою, з`ясування характеру та змісту спірних правовідносин та їх правового регулювання, формулювання правової позиції 7 год. 14000 грн., підготовка відзиву на позовну заяву 5 год 10000 грн. та участь в судових засідань 4,5 год 9000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Також ст. 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу представником Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» надано суду договір про надання правової допомоги № 24.07/80-2020 від 24.07.2020р., додаткову угоду №13 від 18.05.2021р. до договору, угоду № 1 від 16.06.2021р. про внесення змін до додаткової угоди № 13, акт наданих послуг №18 від 14.07.2021 року, платіжне доручення №3711 від 07.06.2021 року на суму 37000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2020р. між Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» (адвокатське об`єднання) укладено договір №24.07/80-2020 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймав на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п.2.1 Договору, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги, зокрема представляє інтереси клієнта в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, фондах соціального страхування, судах загальної юрисдикції під час розгляду спорів та інших органах, установах та організаціях, у яких стороною виступає клієнт, з усіма правами, передбаченими ст. 27, 31, 38, 40 Цивільного процесуального кодексу України: надавати усні та письмові консультації; здійснювати підготовку та подачу документів до суду та інших компетентних органів; брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, подавати докази та заперечення, заявляти клопотання, робити заяви про забезпечення позову чи доказів, давати пояснення, отримувати документи, оплачувати судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи в суді, подавати від імені клієнта апеляційні та касаційні скарги, подавати заяви про звернення рішень суду до виконання; подавати заяви і скарги щодо виконання судових рішень; виконувати інші дії за погодженням із замовником; підписувати від імені клієнта усі необхідні документи; надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності та інформує клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві.

У п.4.1 Договору, за надання правової допомоги, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі, що визначається Додатковою угодою до цього Договору.

Правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях на підставі виставленого рахунку шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок адвокатського об`єднання, без ПДВ. (п. 4.2 Договору).

За умовами п. 4.3 Договору, при розрахунку вартості правової допомоги, вказаної в п. 4.1 даного договору, враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками.

П.4.4 Договору, за результатами надання правової допомоги складається акт підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до « 24» липня 2021 року (п.7.1 Договору)

Окрім того, до Договору про надання правової допомоги №24.07/80-2020 від 24.07.2020 року, сторонами було укладено додаткову угоду №13, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням та в інтересах клієнта бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в період з 18.05.2021р. по 18.09.2021р. щодо захисту прав та законних інтересів клієнта у справі № 916/1150/21 за позовом Товариства обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, що перебуває в провадженні Господарського суду Одеської області, а також у справі №916/1021/21 за заявою ТОВ «Юнайтед Енерджі» про забезпечення позову, яка перебуває в провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду.

Пунктом 2 Додаткової угоди сторони передбачили, що правова допомога включає: ознайомлення з матеріалами справ № 916/1150/21; №916/1021/21; представництво прав та інтересів Клієнта у судах, правовий аналіз отриманої інформації та матеріалів справи, визначення правової позиції, викладення правової позиції у юридичному висновку, та підготовка всіх необхідних процесуальних документів, а також інші юридичні дії (допомога) для забезпечення захисту прав та законних інтересів Клієнта по вказаній справі.

У п. 3 Додаткової угоди, зазначено, що відповідно до п. 4.1 Договору, сторони погодили вартість правової допомоги, що надається за цією Додатковою угодою № 13 за період визначений в п.1 цієї додаткової угоди, становить 37000 грн.

Додаткова угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами. (п.5 Додаткової угоди).

З Угоди № 1 від 16.06.2021 року судом встановлено, що сторони погодили викласти пункт 1 Додаткової угоди № 13 до Договору про надання правової допомоги №24.07/80-2020 від 24 липня 2020 року в наступній редакції: «Сторони погодили, що Адвокатське об`єднання за дорученням та в інтересах Клієнта бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в період з 18.05.2021р. по 18.09.2021р. щодо захисту прав та законних інтересів Клієнта у справі № 916/1150/21 (об`єднана в одне провадження зі справою №916/1167/21) за позовом Товариства обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯНАРТАШ ТРЕЙДІНГ» до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, що перебуває в провадженні Господарському суді Одеської області, а також у справі №916/1021/21 за заявою ТОВ «Юнайтед Енерджі» про забезпечення позову, яка перебуває в провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду».

Таким чином, як встановлено судом, між Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» та Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» у договорі про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього погоджено порядок обчислення гонорару: на підставі виставленого рахунку, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок адвокатського об`єднання у розмірі 37000 грн. протягом 5 днів з моменту підписання Додаткової угоди.

На підтвердження факту надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» та Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» підписано акт надання послуг № 18 від 14.07.2021р., згідно якого вбачається, що виконавцем були виконанні роботи на суму 37000 грн.

Як встановлено судом, згідно платіжного доручення №3711 від 07.06.2021 року, відповідачем було оплачено надані адвокатським об`єднанням послуги на суму 37000 грн.

Приймаючи до уваги, що при розгляді справи у судових засіданнях брав участь представник відповідача адвокат АО «Правовий центр «Інтелект» Приймачук С.І. на підставі ордеру ОД№419546, зазначеним представником підписувалися заяви по суті справи та клопотання, відповідно до положень ч. 4 статті 126 ГПК України щодо врахування співмірності витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, в тому числі приймаючи до уваги вплив вирішення справи на репутацію відповідача та публічний інтерес, що виник навколо розгляду даної справи, суд зазначає, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у даній справі є обґрунтованими та підтверджуються належними та достатніми доказами.

Так, відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як було зазначено вище, за результатом вирішення справи № 916/1150/21, рішенням суду від 09.07.2021 року, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юнайтед Енерджі» та ТОВ «ЯНАРТАШ ТРЕЙДІНГ» щодо визнання недійсним рішення правління Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод», оформлене протоколом від 23.03.2021р. № 15, рішення Наглядової ради АТ «ОПЗ», оформлене протоколом від 29.03.2021р. № 8/2021, та зобов`язання відповідача скасувати проведення процедури відбору замовника робіт з переробки давальницької сировини та послуг з відвантаження готової продукції для Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» відмовлено в повному обсязі.

За таких обставин, з огляду на результат вирішення справи № 916/1150/21, підтверджені відповідачем після ухвалення рішення судові витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, підлягають до стягнення з позивачів, У зв`язку із чим суд дійшов висновку ухвалити додаткове рішення, відповідно до вимог ст. 244 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19. В абзацах другому та третьому пункту 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 зі справи №910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Щодо обсягу виконаних адвокатом робіт та часу на їх виконання суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Також суд вважає за необхідне вказати на те, що сама по собі справа № 916/1150/21 є складною та розглядалася в порядку загального позовного провадження з огляду на сутб позовних вимог, склад сторін, характер спірних правовідносин, обсяг поданих матеріалів, що свідчить про значних обсяг документів які підлягали дослідженню відповідачем та його представником.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та доведеним відповідачем обсяг та розмір отриманих від АО «Правовий центр «Інтелект» адвокатських послуг на суму 37000 грн., їх реальність.

Дослідивши надані документи, врахувавши, що позивачі клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подали, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат у розмірі 37000,00 грн., яка згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається у разі відмови в позові - на позивача.

В той же час, суд не погоджується з відповідачем, що витрати на понесення правової допомоги підлягають стягненню з відповідачів солідарно, оскільки солідарний обов`язок виникає, як визначено ст.541 ЦК України, у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Поряд з цим, судом не встановлено наявності у відповідачів солідарного обов`язку в частині відшкодування судових витрат.

Відтак, суд при ухваленні додаткового рішення звертає увагу заявника на те, що законодавець не передбачає можливості солідарного стягнення витрат на правничу правову допомогу з декількох осіб. Відтак, беручи до уваги те, що у дана справа розглядалась за позовами двох позивачів, то суд при розподілі присуджених витрат на правову допомогу виходить із принципу пропорційності та покладає такі витрати на кожного з позивачів у рівній частці.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 123, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (вх.№2-897/21 від 16.07.2021р.) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1150/21 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" (вул. Левандовська, № 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10, м. Київ, 01010, ) на користь Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (вул. Заводська, № 3, м. Южне, Одеська обл., 65481, ) 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНАРТАШ ТРЕЙДІНГ" (пл. Рекунова, № 2, корп. 3а2, каб. 4, смт. Гостомель, Ірпінь, Київська область,08290, ) на користь Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (вул. Заводська, № 3, м. Южне, Одеська обл., 65481, ) 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 31.08.2021р.

Суддя О.В. Цісельський