РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.08.2021Справа № 910/20583/20

Господарський суду міста Києва у складі судді Данилової М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154)

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6а)

про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24 грудня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (позивач) надійшла позовна заява № 1/8 від 21.12.200 року до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (відповідач) про стягнення грошових коштів на суму 35 014, 54 грн. в порядку зворотної вимоги за договором страхування наземного транспорту № 838/20-Т/К/06 від 16.04.2020 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи застрахована відповідачем згідно полісу № АО/04162712 у зв`язку з чим у позивача виникає право зворотної вимоги.

Також позивачем заявлено попередній орієнтовний розмір суми судових витрат, який складається з: 2 102,00 грн судового збору, 10 000,00 грн. витрат на проведення експертизи та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду від 29.12.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

21.01.2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача 9 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

02.02.2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що заявлені позивачем, до 500, 00 грн.

08.02.2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення щодо вказаного клопотання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2020 року між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 838/20-Т/К/06 (надалі - Договір), за умовами якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки Hyundai, д.р.н. НОМЕР_1 .

13.05.2020 року на бул Т.Шевченка, 17, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Hyundai, д.р.н. НОМЕР_1 та мотоцикла Honda RC61 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року в адміністративній справі № 761/15110/20.

На підставі заяви страхувальника, протоколу технічного огляду, страхового акту № 006.01525420-1 від 19.05.2020 року на суму 35 014, 54 грн., розрахунку суми страхового відшкодування, виконуючи свої зобов`язання за Договором, рахунку-фактури № БА-0018140 від 15.05.2020 року на суму 35 014, 54 грн., позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 35 014, 54 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25975629 від 20.05.2020 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_2 , який керував мотоциклом Honda RC61, д.р.н. НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з полісу № АО004162712 цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації мотоциклом Honda RC61, д.р.н. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована у відповідача.

Оскільки страхове відшкодування відповідачем позивачу сплачене не було, то вказане зумовило звернення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" з даним позовом до суду.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 35 014, 54 грн., а позов задовольняється судом в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн., суд відзначає наступне.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

До стягнення позивачем за рахунок відповідача заявлені витрати на професійну правничу допомогу на підставі:

- договору про надання правової допомоги № 110119 від 11.01.19., в пункті 3.1 якого вказано, що за правову допомогу позивач сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього договору;

- акту виконаних робіт № 110119/А від 11.01.2021 року. на суму9 000,00 грн, в якому розписано надану правову допомогу, витрачений час та вартість такої правової допомоги;

- платіжного доручення № 2094085 від 14.01.2021 року на суму 9 000,00 грн.

Враховуючи всі матеріали справи № 910/20583/20, кінцеві висновки суду про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, якість поданих позивачем процесуальних документів, доказове наповнення матеріалів справи, у суду наявні підстави вважати, що заявлена до відшкодування сума гонорару у розмірі 9 000,00 грн. є співмірною та обґрунтованою фактично наданим послугам, а тому здійснюючи розподіл понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги з урахуванням принципу їх розумності суд вважає обґрунтованим стягнути означену суму з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд визнає обґрунтованими та документально підтвердженими витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн, які і належить стягнути з відповідача.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 9 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда,4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154; ідентифікаційний код 33908322) 35 014, 54 грн. страхового відшкодування, 2 102, 00 грн. судового збору та 9 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Данилова