ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"30" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2564/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., заяву Приватного малого підприємства фірми «БОРИС» (65011, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 42, кв.7, ) про видачу судового наказу до боржника Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій Ім. Горького» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів пофспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» (65038, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 165, )

В С Т А Н О В И В:

Приватне мале підприємство фірма «БОРИС» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.№2654/21 від 25.08.2021р.) про видачу судового наказу щодо стягнення з Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій Ім. Горького» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів пофспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» заборгованості 152 286,62грн., яка складається основного боргу в сумі 128 959,59грн., інфляційних нарахувань в сумі 15 948,72грн. та 3% річних в розмірі 7 378,31грн., а також витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування заяви Приватне мале підприємство фірма «БОРИС» посилається на неналежним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з прання білизни від 01.01.2019р. №13 в частині належної оплати наданих послуг.

Так, як вбачається з укладеного між сторонами договору №13 від 01.01.2019р. Виконавець приймає на себе зобов`язання по пранню білизни та виконання у повному обсязі вимог, висунутих до якості прання за державним класифікатором ДК 021:2015 код 98310000-9 «Послуги з прання та сухого чищення» (Послуги з прання білизни), та забезпечити дотримання санітарних норм по виконанню послуг Замовника з дотримання державних стандартів України, а Замовник приймає на себе зобов`язання провести оплату за надані послуги.

Згідно з п. 2.1., п. 2.3. Договору Замовник зобов`язаний повністю розрахуватись за надані послуги згідно відповідних актів наданих послуг. Розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на рахунок Замовника після пред`явлення Виконавцем на оплату та підписання Сторонами акту приймання та здавання наданих послуг протягом 10 (десять) банківських днів.

За змістом п. 3.4. Договору сторони визначили, що приймальний контроль якості та кількість наданих послуг проводиться представником оформлюється актом в день здачі випраного майна. Акт оформлюється у трьох примірниках, два з яких передаються Виконавцю, а один залишається представнику Замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання наданих послуг за якістю і кількістю та направляється Замовнику після надання послуг разом з розрахунком - квитанцією.

Позивачем на підтвердження наданих послуг, до заяви було додано три Акти наданих послуг, а саме: Акт наданих послуг №951 від 31.07.2019р. на суму 46 459,14грн., Акт наданих послуг №1068 від 31.08.2019р. на суму 42 903,45грн. та Акт наданих послуг на суму №1200 від 31.10.2021р. на суму 39 597грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, при дослідження наданих Актів, судом встановлено, що Акт наданих послуг №1068 від 31.08.2019р. на суму 42 903,45грн. не містить послання на договір №13, а отже не може бути прийнятий судом як належний доказ надання послуг відповідачу саме за договором №13 від 01.01.2019р.,

Отже, вказані вимоги стягувача в сумі 42 903,45грн. не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки зазначений Акт не підтверджує факт надання відповідних послуг саме за договором №13 від 01.01.2019р., неналежне виконання умов якого з боку відповідача стало підставою для подання Приватним малим підприємством фірма «БОРИС» відповідної заяви.

Крім того заявником по кожному Акту окремо було нараховано інфляційні витрати та 3% річних.

Так, по Акту наданих послуг №1068 від 31.08.2019р. на суму 42 903,45грн. було нараховано інфляційні втрати в сумі 5 339,79грн. та 3% річних в сумі 2 479грн.

З урахування встановлення, судом факту надання відповідних послуг за Актом наданих послуг №1068 від 31.08.2019р. на суму 42 903,45грн. не по договору №13 від 01.01.2019р. та відмови судом в стягнення відповідної суми, нараховані інфляційні витрати та 3% річних задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову Приватному малому підприємству фірмв «БОРИС» у видачі судового наказу в частині стягнення частини основного боргу в сумі 42 903,45грн., інфляційних втрат в сумі 5 339,79грн. та 3% річних в сумі 2 479грн.

Керуючись ст.ст. 150, п.3 ч.1, ч.2 ст.152, ч. 1 ст. 148, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному малому підприємству фірмв «БОРИС» у видачі судового наказу в частині стягнення частини основного боргу в сумі 42 903,45грн., інфляційних втрат в сумі 5 339,79грн. та 3% річних в сумі 2 479грн. за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором №13 від 01.01.2019р.

Ухвала набирає чинності в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена відповідно до положень ГПК України.

Суддя К.Ф. Погребна