ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2021 р. Справа№ 910/11981/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання - Бовсунівська Л.О.

учасники справи

позивач Пеліхос Є.М.

відповідач Онофрійчук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К"

про забезпечення позову у справі №910/11981/21 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К"

до Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами

про визнання одностороннього правочину недійсним з моменту його вчинення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами з вимогою про визнання недійсним одностороннього правочину Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, вчиненого шляхом складання, підписання та вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К» листа від 30.06.2021 №02/254.

Разом із вказаною позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К» подано заяву про забезпечення позову в якій просить забезпечити позов, шляхом:

- заборони Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами та будь-яким іншим особам, які діють від його імені, за його дорученням чи вказівкою, вчиняти дії, спрямовані на: примусове звільнення кімнати №17 пансіонату №3, що знаходиться у Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К» та/або осіб, які діють за його дозволом;

- обмеження доступу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецомонтаж і К» та/або осіб, які діють за його дозволом, до кімнати №17 пансіонату №3, що знаходиться у Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, та до території Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління;

- заборони передання кімнати №17 пансіонату №3, що знаходиться у Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, іншій (им) особі (ам) у користування та/або володіння, в тому числі, але не виключно, шляхом укладення договорів найму (оренди), позички, із одночасним збереженням для Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К» і осіб, які за його дозволом користуються кімнатою №17 пансіонату №3, що знаходиться у Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, на час дії цього заходу забезпечення позову умов користування та володіння цією кімнатою, передбачених договором користування приміщенням від 02.01.2020 №4, без можливості їх зміни за згодою сторін чи в односторонньому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції зазначив про відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на існування листа БВ «Конча-Заспа» ДУС, в якому останнє зазначає про дострокове розірвання договору користування приміщенням від 02.01.2020, в зв`язку з нібито наявністю заборгованості у заявника та погрожує тим, що у разі не звільнення цього приміщення у встановлений ним же термін (до12 год 00 хв 02.08.2021), він вживатиме заходи для примусового звільнення кімнати та обмеження доступу Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на територію БВ «Конча-Заспа» ДУС. Також, апелянт вказує, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, призведе до необхідності нових звернень до суду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/11981/21, розгляд справи призначено на 26.08.2021.

20 серпня 2021 року від Будинок відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Відповідно до статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, а тому, з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування та долучення доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання недійсним одностороннього правочину Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами, вчиненого шляхом складання, підписання та вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К» листа від 30.06.2021 №02/254, щодо одностороннього розірвання договору користування приміщенням від 02.01.2020 №4, укладеного між Будинком відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж і К».

Як на підставу для задоволення заяви про забезпечення позову позивач посилається на лист БВ «Конча-Заспа» ДУС, в якому останнє зазначає про дострокове розірвання договору користування приміщенням від 02.01.2020, в зв`язку з наявністю заборгованості у заявника та погрожує тим, що у разі не звільнення цього приміщення у встановлений ним же термін (до 12 год 00 хв 02.08.2021) він вживатиме заходи для примусового звільнення кімнати та обмеження доступу Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на територію БВ «Конча-Заспа» ДУС.

В той же час, станом на дату розгляду справи (26.08.2021), Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" не надано доказів вчинення БВ «Конча-Заспа» ДУС заходів для примусового звільнення кімнати та обмеження доступу Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на територію БВ «Конча-Заспа» ДУС.

При цьому, заявником належним чином не обґрунтовано яким чином відповідні дії призведуть до ускладнення чи унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Так, лише посилання заявника на можливе вчинення відповідачами у майбутньому дій, які можуть призвести до істотного ускладнення чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, не може слугувати достатньою підставою для вжиття судом вказаних позивачем заходів забезпечення позову, оскільки такі твердження є лише припущеннями, не обґрунтовані конкретними обставинами, та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/11981/21 щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим остання не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж і К" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/11981/21 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/11981/21 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/11981/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.08.2021.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Л.В. Кропивна

С.А. Пашкіна