РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.08.2021Справа № 910/8234/21
за позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 1 488 656,24 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії від 17.12.2020 у розмірі 1 488 656,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.06.2021.

17.06.2021 через відділ діловодства суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що з лютого 2019 року відповідач позбавлений можливості розраховуватись за отримані послуги з розподілу електричної енергії, оскільки всі кошти, отримані від споживачів постачальника "останньої надії" перераховуються в рахунок погашення заборгованості перед оптовим постачальником електроенергії.

Протокольною ухвалою суду від 30.06.2021 відкладено підготовче засідання на 28.07.2021.

02.07.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 28.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.08.2021.

Представники сторін у судове засідання 18.08.2021 не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 18.08.2021 суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 18.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 "Про визначення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії", Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" є постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі-Правила), відповідно до п. 3.1.4 яких електропостачальник перед початком постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи, повинен укласти договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи, на підставі якого отримати доступ до мереж оператора системи з метою реалізації своїх прав та виконання обов`язків та функцій як електропостачальника по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані на відповідній території до мереж оператора системи.

Відповідно до п. 1.2.6 Правил, у разі постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або "останньої надії" послугу з розподілу (передачі) електричної енергії для потреб споживачів, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи, оплачує відповідний електропостачальник за усією сукупністю зазначених споживачів, постачання яким здійснює постачальник універсальних послуг або "останньої надії". При цьому ціни на електричну енергію, що постачається споживачам постачальниками універсальних послуг та "останньої надії", включають, у тому числі, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Згідно з п. 2.1.16 Правил, Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання, зміст якого визначається оператором системи на основі типового договору, що є додатком 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

09.12.2020 Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" підписано та направлено позивачу заяву-приєднання до умов типового договору електростачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з відміткою про її підписання, яку позивач отримав 17.12.2020.

У вказаній заяві зазначено, що договір набирає чинності з наступного робочого дня від дня отримання оператором системи розподілу цієї заяви-приєднання і діє до 31.12.2021 включно.

Частинами 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 18.12.2020 між сторонами був укладений договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідно до п. 2.1 якого Оператор системи надає послуги з розподілу/передачі електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання Постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Згідно з п. 2.2 Договору, Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів Постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії Постачальника, та інших послуг Оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 1 до цього Договору.

Вартість договору складає вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупністю споживачів Постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) послуги з розподілу (передачі) електричної енергії придбаває Постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором. Розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць. Оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами (п. 3.2-3.4 договору).

На виконання умов договору позивачем було надіслано відповідачу (на електронну пошту) звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" за лютий 2021 року та за березень 2021 року, а також акт виконаних робіт №2 та рахунок-фактуру №17 за лютий 2021 року, та акт виконаних робіт №3 та рахунок-фактуру №18 за березень 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач акти виконаних робіт №2 та №3 підписав, однак не здійснив оплату отриманих у лютому-березні 2021 року послуг з розподілу електричної енергії, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 488 656,24 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що з лютого 2019 року він позбавлений можливості розраховуватись за отримані послуги з розподілу електричної енергії, оскільки всі кошти, отримані від споживачів постачальника "останньої надії" перераховуються в рахунок погашення заборгованості перед оптовим постачальником електроенергії. Також відповідач посилається на наявність заборгованості споживачів ДПЗД "Укрінтеренерго", розмір якої станом на 14.06.2021 становить більше 3 млрд грн. Відповідач також вказує на наявність заборгованості споживачів ДП "Енергоринок" перед ДПЗД "Укрінтеренерго" в розмірі приблизно 632 млн грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 ГК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії у лютому-березні 2021 року підтверджується актами виконаних робіт №2 від 28.02.2021 на суму 1 225 100,16 грн та №3 від 31.03.2021 на суму 263 556,08 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Крім того, у матеріалах справи наявні звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" за лютий 2021 року та за березень 2021 року

Відповідно до п. 1 Додатку №1 до Договору "Порядок розрахунків", обсяги розподіленої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць, тобто з 01 числа місяця по 31 число цього місяця (або іншого останнього дня місяця) включно.

Доказів на підтвердження виконання договірних зобов`язань щодо сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 1 488 656,24 грн до матеріалів справи не додано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг у повному обсязі, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 1 488 656,24 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Посилання відповідача на виконання ним своїх зобов`язань як постачальника "останньої надії" перед третіми особами судом відхиляються, оскільки не стосуються даного спору та не можуть слугувати підставою для невиконання своїх грошових зобов`язань за Договором перед позивачем, доказів на підтвердження відсутності у відповідача вини за невиконання ним своїх зобов`язань за Договором матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, код ЄДРПОУ - 19480600) на користь Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" (58000, м. Чернівці, вул. Прутська, буд. 23-А, код ЄДРПОУ - 00130760) заборгованість у розмірі 1 488 656 (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн 24 коп. та 22 329 (двадцять дві тисячі триста двадцять дев`ять) грн 84 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30.08.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна