ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.08.2021р. Справа № 917/1358/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., розглянувши

заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову (вх. № 1515/21 від 25.08.2021р.)

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, адреса для листування: 73003, м. Херсон, вул. Ушакова, буд. 53, )

до Фізичної особи - підприємця Авдюгіна Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області звернулось Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" з позовом до Фізичної особи - підприємця Авдюгіна Володимира Вікторовича (вх. № 1515/21 від 25.08.2021р.) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 011/41939/502567/1 від 29.11.2019р. в сумі 93 188,00грн., з яких 75 998,12грн. - заборгованість за кредитом, 17 189,88грн. - заборгованість за відсотками.

Разом з позовною заявою до господарського суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно гр. Авдюгіна Володимира Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на частку у статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Є.Ю.М.", , шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування зазначеної заяви Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" посилається, зокрема, на обставини викладені в позовні заяві щодо підстав виникнення заборгованості відповідача за Кредитним договором № 011/41939/502567/1 від 29.11.2019р., а також зазначає, що дії відповідача ( невиконання відповідачем взятих не себе боргових зобов"язань, відмова відповідача від запропонованих програм рефінансування, припинення відповідачем спілкування по телефону з працівниками банку, тощо) свідчать про неплатоспроможність боржника. Також заявник вказує, що згідно Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань гр. Авдюгіну Володимиру Вікторовичу належить на праві приватної власності частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Є.Ю.М.", ідентифікаційний код НОМЕР_2 . Оскільки відповідачем вчинено дії, спрямовані на ухилення від виконання кредитних зобов`язань, заявлені вимоги мають значний розмір, на переконання заявника, накладення арешту на вказане майно відповідача стане стимулюванням щодо виконання відповідачем боргових зобов"язань перед банком і є адекватним способом запобіганню можливим порушенням майнових прав та інтересів банку при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи (у тому числі укладання як реальних так і фіктивних правочинів).

Судом прийнято до уваги наступне.

За приписами ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З огляду на положень ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід ураховувати, що такі заходи не повинні блокувати господарську діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вживають. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке заявник вимагає накласти арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Недоведення заявником дійсної необхідності забезпечення позову, а також недотримання у разі застосування конкретних заходів забезпечення зазначених критеріїв співрозмірності та збалансованості інтересів сторін є підставою для відмови у задоволенні заяви учасника справи про забезпечення позову. Така ж правова позиція викладена у постанові КГС Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В обґрунтування заявлених вимог та на підтвердження у гр. Авдюгіна Володимира Вікторовича права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Є.Ю.М.", на яку заявник просить накласти арешт, до заяви про забезпечення позову залучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З наданого суду витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що за параметрами запиту: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Є.Ю.М.", ідентифікаційний код юридичної особи - 24564960 у відповідному реєстрі наявна інформація про засновників (учасників) зазначеної юридичної особи, до складу яких входить, зокрема, Авдюгін Володимир Вікторович (країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), розмір внеску до статутного фонду - 5 679,00грн.

Проте судом встановлено, що зазначений витяг не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків Авдюгіна Володимира Вікторовича , що унеможливлює встановлення судом, що саме ця фізична особа є боржником Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" за Кредитним договором № 011/41939/502567/1 від 29.11.2019р., про стягнення заборгованості за яким банком подано до суду позов і який останній просить суд забезпечити шляхом накладення арешту на майно боржника.

Крім цього, наданий заявником витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не містить відомостей про розмір частки Авдюгіна Володимира Вікторовича у статному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Є.Ю.М.", на яку заявник просить суд накласти арешт.

Інших документальних доказів щодо розміру частки гр. Авдюгіна Володимира Вікторовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до заяви про забезпечення позову заявником не надано.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про вжиття заходів забезпечення позову (арешт майна), не містять обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Також, заявником не додано документальних доказів відсутності коштів чи іншого майна у боржника, вчинення ним дій, які свідчать про можливе ухилення від виконання рішення суду.

Саме по собі несплата боргу боржником не свідчить про можливе ухилення від виконання судового рішення.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяв про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 26.08.2021р.

Суддя О.О.Ореховська