Справа № 909/726/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суду Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

Секретар судового засідання Дідик М.Я.

За участю представника позивача Мацерури В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Система Оптимум", вул. Ґрунтова, буд. 1, м. Львів, 79066 (представник позивача Мацепура В.С., АДРЕСА_1 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальність "Росан-Агро", с. Підгороддя, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77023

про стягнення заборгованості в сумі 191 446, 00 грн. та судових витрат,

встановив, що ПП "Система Оптимум" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Росан-Агро" про стягнення заборгованості в сумі 191 446, 00 грн., з яких 147 150, 00 грн - основного боргу, 20151, 06- пені, 4642, 74грн. - 3% річних, 19502,10 грн. - інфляційних втрат та судових витрат.

В обґрунтування вимог позивач послався на те, що відповідач всупереч приписам ЦК України, ГК України та умовам договору поставки № 240202 від 24.02.2015, не виконав взяті на себе зобов`язання по оплаті отриманого товару в строки обумовлені договором.

В підтвердження позовних вимог позивача надав суду копії: оборотно-сальдової відомість по рахунку № 361 за 01.10.2020-20.07.2021; картки рахунку: 361, замовлення рахунок-фактури СФ -13641, СФ-13971, СФ -14376, СФ-14880, СФ-15006, СФ-15321, за 01.10.2020-20.07.2021; рахунки-фактури № СФ-19971 від 07.10.2020, № СФ-14376 від 15.10.2020, № СФ-13641 від 30.09.2020, № СФ -14880 від 26.10.2020, № СФ-15006 від 28.10.2020, №СФ-15321 від 03.11.2020; видаткових накладних № РН-5433 від 08.10.2020, № РН-5580 від 15.10.2020, №РН-5687 від 20.10.2020, №РН-5803 від 26.10.2020, №РН-5898 від 29.10.2020, №РН-6027 від 04.11.2020; банківських виписок за 03.11.2020, 17.03.2021, 26.03.2021, 06.04.2021, 13.05.2021; претензії № 11 про сплату заборгованості № 70 від 30.12.2020; акту звірки за 04 квартал 2020 (з доказами направлення); листа № 2 від 02.02.2021; розрахунку пені та 3 % річних, інфляційних; витягів з ЄДРЮОФОПГФ щодо місця знаходження позивача та відповідача; договору поставки № 240202 від 24.02.2015.

Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався, в судове засідання не з`явився, викладеного позивачем не спростував, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду від 26.07.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд, враховуючи приписи ст.165 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав представника позивача та вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне.

24.02.2015, між ПП "Система Оптимум" (надалі - постачальник) та ТОВ "Росан-Агро" (надалі - покупець) укладено договір поставки №240202 (надалі-Договір), згідно умов якого, постачальник зобов`язався протягом дії договору поставити та передати у власність покупця товар в погоджених сторонами асортименті, кількості та за погодженими цінами, а покупець зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах, визначених цим договором (п.1.1. Договору).

Ціна по кожному найменування і на кожну партію товару узгоджується сторонами і вказується у рахунках-фактурах постачальника, специфікаціях та накладних на кожну партію товару і містить у собі податок на додану вартість ( п. 2.2 Договору).

Відповідно до п.2.4. Договору, розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з моменту переходу до нього права власності на товар, шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок постачальника. Всі витрати по перерахування грошових коштів відповідно до цього договору несе покупець.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов`язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи, зокрема, з видаткових накладних № РН -5433 від 08.10.2020, РН-5580 від 15.10.2020, РН-5687 від 20.10.2020, РН-5898 від 29.10.2020, РН5803 від 26.10.2020, РН-6027 від 04.11.2020, вбачається, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору і поставив товар на суму 303450,00 грн.

Враховуючи викладене та те, що документами наявними в матеріалах справи підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту невиконання зобов`язання по оплаті поставленого товару, вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 147 150,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню, виходячи з приписів ст. 625 ЦК України, якими встановлено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та п. 8.3 Договору, яким сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату товару, відповідно до п.2.4 договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару, за кожен день прострочення. При цьому пеня нараховується на весь період прострочення виконання зобов`язання покупцем по оплаті товару до повного погашення заборгованості та перерахунку здійсненого судом самостійно.

Статтею 232 ГК України обумовлено право кредитора нараховувати штрафні санкції без застосування присічного шестимісячного строку, у випадку якщо договором обумовлено інше.

Згідно ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати пов`язані з розглядом справи, виходячи з вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Факт понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9516,00 грн., підтверджується, зокрема платіжним дорученням №4530 від 21.07.2021.

Вказане, узгоджується з позицією викладеною Європейським судом в рішенні винесеному у справі "East/West Alliance Limited" проти України.

Так, Європейський суд в означеному рішенні вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ТОВ "Росан-Агро" (с.Підгороддя, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77023, ) на користь Приватного підприємства "Система Оптимум" (вул. Ґрунтова, буд. 1, м. Львів, 79066, ) заборгованість у розмірі - 191 446 (сто дев`яносто одну тисячу чотириста сорок шість гривень, 00 коп), з яких: 147 150 грн ( сто сорок сім тисяч сто п`ятдесят, 00 коп) - основного боргу, 20151,06 грн (двадцять тисяч сто п`ятдесят одну гривню, 06 коп ) - пені, 4642, 74 грн. (чотири тисячі шістсот сімдесят дві гривні 74 коп) - 3% річних, 19 502 ( дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дві гривні 10 коп) інфляційних втрат та судових витрат в сумі 12333,39 (дванадцять тисяч триста тридцять три гривні, 39 коп), з яких: 2817,39 грн. (дві тисячі вісімсот сімнадцять гривень 39 коп) - судового збору та 9516, 00 грн ( дев`ять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень, 00 коп) витрат пов`язаних з правничою допомогою.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.08.2021

Суддя І.М.Скапровська