ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1781/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/1781/21

За позовом Керівника Чорноморської окружної прокуратури (68004, м. Чорноморськ, вул. Віталія Шума, 9/102-Н), в інтересах держави,

в особі Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (вул. 40 річчя Перемоги, 25, смт. Таїрове, Овідіопольський район, Одеська обл., 65496; код - 05582159)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Руніком Інвест" (вул.Академіка Корольова, 24, прим. 13, м. Одеса, 65014; код - 38437427)

про стягнення 691765,39 грн.

з підстав порушення умов договору

Представники сторін:

Від прокуратури: Ейсмонт І.С.

Від позивача: Онопрієнко А.А.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: 22.06.2021 року Керівник Чорноморської окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (далі Позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руніком Інвест" (далі Відповідач) про стягнення 691765,39 грн., з яких: 520625,82 грн. інфляційні втрати та 171139,57 грн. - пеня

29.06.2021 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, у судовому засіданні з викликом сторін, встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21.07.2021 року суд отримав відзив Відповідач просить суд відмовити в задоволені позову повністю та просить застосувати строки позовної давності.

22.07.2021 року Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області надала суду письмові пояснення позов підтримано та надано розрахунок заявлених до стягнення інфляційних та пені.

19.08.2021 року суд отримав додаткові пояснення від відповідача.

Також 19.08.2021 року від заступника Керівника Чорноморської окружної прокуратури до суду надійшов відповідь на відзив на позовну заяву спростовує позицію Відповідача щодо застосування строку позовної давності.

Суд оголошував перерву у судовому засіданні 22.07.2021 року та 19.08.2021 року.

В судовому засіданні судом встановлено правильне найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Руніком Інвест", а не Товариство з обмеженою відповідальністю "Рунікон Інвест", як було зазначено в позовній заяві і в процесуальних документах суду по справі.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Таїровської селищної ради від 07.12.2012 № 543-VI затверджено Положення про порядок залучення, встановлення розміру і використання коштів пайової участі фізичних та юридичних осіб (замовників будівництва об`єктів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів на території Таїровської селищної ради Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Згідно п. 3.1 Положення, Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населених пунктах Таїровської селищної ради, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів, крім випадків, передбачених п. 1.4 Положення.

Відповідно до п. 3.3 Положення, Договір про пайову участь укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення забудовника, але до прийняття об`єкта в експлуатацію, а для об`єктів 1-3 категорії складності, до реєстрації Інспекцією ДАБК у Одеській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Пунктом 4.2 Положення передбачено, що у разі невиконання Забудовником умов Договору щодо перерахування в повному обсязі коштів відповідно до вказаного Договору, Таїровська селищна рада здійснює необхідні заходи щодо примусового стягнення вказаних коштів у судовому порядку.

Рішенням Таїровської селищної ради від 12.08.2016р. № 329-VII «Про внесення змін та доповнень до додатка № 1 та додатка № 2 до рішення Таїровської селищної ради № 543-VI від 07.12.2012р. «Про затвердження Положення про порядок залучення, встановлення розміру і використання коштів пайової участі фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів на території Таїровської селищної ради Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області» затверджено у новій редакції Положення про порядок залучення, встановлення розміру і використання коштів пайової участі фізичних та юридичних осіб (замовників будівництва об`єктів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів на території Таїровської селищної ради (далі-Положення) та типову форму Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населених пунктів Таїровської селищної ради.

17.10.2016 між Відповідачем по справі - ТОВ «Руніком Інвест» (замовник) та Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (назву змінено на Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області - далі за текстом Таїровська селищна рада) укладений договір № 32 про пайову участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Таїровської селищної ради у зв`язку з будівництвом багатоквартирного житлового будинку № 16/2 за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м Ульянівка, масив Радужний, ділянка 22.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору, Відповідач зобов`язався приймати участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів в порядку визначеному Договором. Загальна сума Пайової участі у грошовому виразі становить 1% від кошторисної (будівельної) вартості будівництва житлових будинків і здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на спеціальний рахунок цільового фонду соціального розвитку Таїровської селищної ради, відкритий в Управлінні Державного казначейства України в Одеській області.

Згідно п. 1.1.1. Договору Розмір (величина) пайової участі замовника будівництва визначається відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності)) та Положення про порядок залучення, встановлення розміру і використання коштів пайової участі фізичних та юридичних осіб (замовників будівництва об`єктів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів на території Таїровської селищної ради, затвердженого рішенням 21 сесії VI скликання Таїровської селищної ради № 543-УІ від 07.12.2012 р. (із змінами), виходячи із загальної кошторисної вартості будівництва багатоквартирного житлового будинку №16/2 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Ульянівка», масив Радужний, ділянка 22, згідно Наданого Замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, складає 1 831 084, 90 грн., які мають бути перераховані Замовником в порядку, на умовах та у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до Договору від 17.10.2016р., загальна кошторисна вартість об`єкта складає 183 108 490,00 грн., а тому розмір пайової участі за будівництво зазначеного об`єкта згідно з розрахунком, який є Додатком № 1 до Договору від 17.10.2016 р. (Розрахунок) складає 1 831 084,90 грн. Згідно з п. 3 Розрахунку, Замовник зобов`язаний в строк до 31.12.2016р повністю сплатити кошти пайової участі у розмірі 1 831 084,90 грн. за реквізитами оплати, вказаними у п. 1.2 Договору.

Також і п. 2.1. Договору передбачено, що Замовник зобов`язується перерахувати грошові кошти, у розмірі, визначеному пунктом 1.1.1. розділу 1 цього Договору, на рахунок цільового фонду Таїровської селищної ради з призначенням платежу: "Пайова участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Таїровської селищної ради" в строк до 31 грудня 2016 року.

Позов ґрунтується на тому, що ТОВ «Руніком Інвест» допущено факт несвоєчасної сплати пайової участі за будівництво багатоквартирного будинку № 16/2 за адресою Одеська область, Овідіопольський району, с. Лиманка, ж/м Ульянівка, масив Радужний, ділянка 22.

Тому, посилаючись на ст. ст. 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198, 218 Господарського кодексу України, Керівник чорноморської окружної прокуратури просить суд стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі інфляційних втрат та пені перед Таїровською селищною радою у сумі 691765,39 грн.

Відповідач не погодившись з позовом, зазначив у відзиві на позов, що з його боку зобов`язання виконані та заборгованості перед Таїровською селищною радою не має, а права Таїровської селищної ради не порушено, крім того, Відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Як було зазначено, 17 жовтня 2016 року між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУНІКОМ ІНВЕСТ» було укладено договір №32 про пайову участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Таїровської селищної ради.

Позов обґрунтовано несвоєчасним виконанням грошового обов`язку по виконанню вказаного Договору з боку Відповідача.

Так, згідно п. 1.1.1., 2.1. Договору та п. 3 Розрахунку (Додаток № 1 до Договору) Відповідач мав в строк до 31 грудня 2016 року перерахувати на рахунок цільового фонду Таїровської селищної ради з призначенням платежу: "Пайова участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Таїровської селищної ради" - кошти пайової участі у розмірі 1 831 084,90 грн.

Натомість, як свідчать копії платіжних доручень (а.с. 39 41) та підтверджено самим Відповідачем у відзиві на позов оплати були здійснені наступним чином:

- 20.11.2018 р. у розмірі 131 084,90 грн., що підтверджує платіжне доручення №444;

- 30.05.2019 р. у розмірі 500 000 грн., що підтверджує платіжне доручення № 4097;

- 16.07.2019 р. у розмірі 600 000 грн.. що підтверджує платіжне доручення № 5404;

- 17.07.2019 р. у розмірі 600 000 грн:, що підтверджує: платіжне доручення № 5409.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Аналогічні положення містить і ГК України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це положення кореспондується зі статтею 193 Господарського кодексу України, згідно якої об`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежним виконанням).

При цьому, суд окремо звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 14 листопада 2018 року у справі N 2-383/2010 (провадження N 14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Отже, умовами Договору № 32 від 17.10.2016 року було прямо передбачено обов`язок Відповідача сплатити на користь Таїровської селищної ради кошти пайової участі у розмірі 1 831 084,90 грн. в строк до 31 грудня 2016 року.

Натомість, як було зазначено, Відповідач несвоєчасно здійснив таку оплату. Тому, суд погоджується із посиланням Відповідача на відсутність у нього заборгованості перед Таїровською селищною радою на момент звернення до суду з цим позовом, проте права Таїровської селищної ради були Відповідачем порушенні саме шляхом несвоєчасного виконання умов Договору.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання Відповідача на положення ч.9 ст.40 Закону України „Про містобудівну діяльність якою встановлено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Тобто, встановлення Законом строків сплати пайової участі до введення об`єкта будівництва в експлуатацію не обмежує можливості встановлення у договорі строків проведення такої оплати у певний строк і саме до введення об`єкта в експлуатацію.

Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане, законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Крім того, відповідно до п. 4.2. Договору, - Замовник у випадку несвоєчасної сплати внеску, передбаченого розділом 1 цього договору сплачує пеню в розмірі 0,1 % за кожний день прострочення, але не більше облікової ставки НБУ від суми договору.

Також, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, посилаючись на чинне законодавство України та умови Договору, Керівник Чорноморської окружної прокуратури просить стягнути з Відповідача: 520625,82 грн. інфляційних втрат та 171139,57 грн. пені.

Суд враховує, що Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

Ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно п. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, провадження № 14-96цс18.

Отже, днем коли Таїровська селищна рада довідалася або могла довідатися про порушення свого права є 01.01.2017 року, тобто наступний день після строку, встановленого Договором № 32 щодо оплати Відповідачем пайової участі 31.12.2016 року, а позовна заява була надіслані засобами поштового зв`язку 18.06.2021 року, що встановлено з поштового конверту (а.с. 48).

Таким чином, за приписами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування пені припинилось 01.07.2017 року, а строк позовної давності щодо стягнення пені сплив 01.07.2018 року. Тому, в задоволені позову в частині стягнення пені у розмірі 171139,57 грн. слід відмовити, у зв`язку із спливом строку позовної давності.

Також, слід застосувати позовну давність і до позовних вимог про стягнення інфляційних витрат нарахованих за період з січня 2017 року по червень 2018року, оскільки прокурором пропущено трирічний строк позовної давності на звернення до суду з такими вимогами.

Суд звертає увагу, що позовну давність слід відраховувати саме від дати коли позивачу (а не прокурору) стало відомо про порушення строків оплати за договором № 32 від 17.10.2016р. про пайову участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Таїровської селищної ради.

Так, враховуючи, що розрахунок інфляційних в позові зроблено по травень 2019 року та вищевказану позовну давність, судом зроблено перерахунок інфляційних:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргу
01.07.2018 - 30.11.41.04379607.66

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІ
01.12.2018 - 31.05.01.05085002.79

Загальна сума інфляційних, яка підлягає стягненню з Відповідача за несвоєчасне виконання грошового обов`язку за Договором дорівнює: 79607,66 грн. + 85002,79 грн. = 164610,45 грн.

Щодо строку позовної давності, суд не погоджується з твердження прокурора про переривання цього строку, з посиланням на вимоги ст. 264 ЦК України, внаслідок здійснення відповідачем оплати пайової участі в період з 20.11.2018 по 17.07.2019р., оскільки, як вбачається з доданих до матеріалів справи копій платіжних доручень, Обслуговуючий кооператив „Радуга-3 у вказаний період здійснював оплату пайової участі по договору №32 від 17.10.2016року за ТОВ „РУНІКОМ ІНВЕСТ. Оплата інфляційних цими платіжними не здійснювалась.

За змістом ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

При цьому при дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності , а не після її спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання акта звірки, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного суду від 26.10.2018р. по справі № 922/4099/17 та від 30.01.2019р. по справі № 905/2324/17.

Суд зазначає, що в платіжних дорученнях, копії яких додано до матеріалів справи, Обслуговуючий кооператив „Радуга-3 здійснював оплату за ТОВ „РУНІКОМ ІНВЕСТ тільки пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури Таїровської селищної ради, що не підтверджує визнання Відповідачем вимог про стягнення інфляційних, оскільки інфляційні вищевказаними платіжними дорученням не сплачувались.

Таким чином, визнання відповідачем основного боргу шляхом часткової оплати цього боргу, не перериває позовної давності щодо вимог про стягнення інфляційних.

Верховним судом в постанові від 10.01.2019р. по справі № 905/2324/17 зазначено, що саме по собі визнання боржником основного боргу (по вказаній справі визнання боргу за актом звіряння взаємних розрахунків) - не може вважаться перериванням перебігу позовної давності щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Аналогічно, здійснення оплат по вищевказаним платіжним дорученням частини основного боргу не підтверджує визнання відповідачем вимог про стягнення інфляційних і, відповідно, не перериває строку позовної давності в частині таких вимог.

На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руніком Інвест" (вул. А. Корольова, 24, прим. 13, м. Одеса, 65014; код - 38437427) на користь Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (вул. 40 річчя Перемоги, 25, смт. Таїрове, Овідіопольський район, Одеська обл., 65496; код - 05582159): 164610 гривень 45 коп. інфляційних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руніком Інвест" (вул. А. Корольова, 24, прим. 13, м. Одеса, 65014; код - 38437427) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3): 1020 гривень 45 коп. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України

Повний текст складено 30 серпня 2021 р.

Суддя О.А. Демешин