ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5849/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА", с. Проліски, Бориспільський район, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА", с. Веселе (Веселівська с/р), Межівський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМАКО УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА" про стягнення заборгованості у розмірі 377 913, 71 грн, з яких: 312 523, 86 грн - сума основного боргу, 18 212, 01 грн - пеня, 4 109, 90 грн - 3 % річних, 14 940, 79 грн, 28 127, 15 грн - плата за користування товарним кредитом.

Ухвалою суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.06.2021 була отримана уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА" 01.07.2021.

Отже, відповідач повинен був подати відзив на позов не пізніше 16.07.2021, останнім днем надходження якого до суду, з урахуванням нормативних строків пересилання місцевої рекомендованої поштової кореспонденції, є 22.07.2021.

Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами. Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № А-16237/008466 від 02.03.2021, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКАЇНА» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА» (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу № А-16237/008466 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується протягом дії даного договору поставляти покупцю запасні частини для сільськогосподарської та будівельної техніки та обладнання, комерційних автомобілів, причепів, автохімію, мастила (оливи), покришки, супутні товари для вищезазначеної техніки (далі за текстом товар) за його замовленнями окремими партіями, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних або в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов договору на протязі його дії.

Загальна сума договору складає загальну вартість поставленого покупцю товару та наданих послуг з сервісного обслуговування, за весь період дії даного договору, у відповідності з видатковими накладними та наряд-замовленнями (пункт 1.4 договору).

Договір вступає в дію з моменту його підписання повноваженими особами обох сторін та діє до 31 грудня поточного року включно. Якщо за десять днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не повідомить іншу сторону рекомендованим листом про розірвання договору, строк дії даного договору вважається кожного разу автоматично продовженим до 31 грудня наступного календарного року включно (пункти 2.1-2.2 договору).

Згідно пункту 4.1 договору ціни товару вважаються остаточно погодженими сторонами в видатковій накладній на момент поставки товару.

Відповідно до пункту 5.1 договору покупець зобов`язаний здійснити оплату товару на умовах 100 % передплати за замовлену партію товару згідно рахунка постачальника.

Підпунктом 5.1.1 пункту 5.1 договору передбачено, що рахунок підлягає оплаті протягом 3 банківських днів з дати його виставлення. В разі порушення покупцем даної умови рахунок вважається недійсним, а постачальник має право змінити ціну товару.

Якщо товар поставлено без попередньої оплати, а додаток про відстрочення оплати укладено не було, покупець зобов`язаний оплатити вартість такого товару протягом трьох банківських днів з дати поставки товару, вказаної в видатковій накладній (пункт 5.3 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору поставка товару здійснюється самовивозом товару покупцем зі складу постачальника протягом 5 робочих днів з дати зарахування на поточний рахунок постачальника 100 % загальної вартості товару, якщо інше не передбачено податком до цього договору.

Пунктом 10.3 договору передбачено, що при простроченні оплати товару, який поставлений без попередньої оплати, чи наданих послуг, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від вартості неоплаченого товару (товарів) за відповідною накладною за кожен день прострочення, якщо інша відповідальність не передбачена в додатку (додатках) до цього договору.

20.05.2020 між сторонами було підписано додаток № 1 до договору № А-16237/008466 від 02.03.2020.

Товар, в межах дії цього додатку до договору, постачається на умовах відстрочки платежу і товарного кредиту у випадках визначених цим додатком. Покупець зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого товару згідно із договором та цим додатком протягом 180 календарних днів з дня отримання відповідного товару (пункт 1.3 додатку до договору).

Відповідно до п. 1.6. додатку № 1 до договору розмір плати за користування товарним кредитом (процент по товарному кредиту) згідно з умовами п. 1.5. цього додатку розраховується як додавання сум, отриманих в пп. 1.6.1-1.6.2:

1.6.1. збільшення на 3 (три) і більше відсотків курсу Євро до української гривні на день розрахунку процентів по товарному кредиту у відношенні до курсу, який був на момент відвантаження товару (виникнення/збільшення дебіторської заборгованості покупця перед постачальником). Сторони погодили використовувати в якості інформації про курси курс продажу на момент закриття торгів на міжбанківському ринку України дані, який опублікований на сайті http://mezhbank.org.ua, а у випадку відсутності даних - на Інтернет-сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/.

1.6.2. за користування товарним кредитом з моменту закінчення строку, зазначеного в п.1.3 цього додатку - 1,5% в місяць, від суми неоплаченої в строк дебіторської заборгованості до повного погашення дебіторської заборгованості.

Пунктом 1.7. додатку № 1 до договору передбачено, що постачальник нараховує проценти щомісячно та надає покупцю довідку-розрахунок суми процентів за користування товарним кредитом.

На виконання умов договору та додатку № 1 до договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 630 129, 69 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними (арк. с. 17-50):

- видаткова накладна № Dn001671/008466 від 20.05.2020 на суму 2 062, 82 грн;

- видаткова накладна № Dn001673/008466 від 20.05.2020 на суму 27 444, 36 грн;

- видаткова накладна № Dn001677/008466 від 20.05.2020 на суму 3 007, 58 грн;

- видаткова накладна № Dn001670/008466 від 20.05.2020 на суму 46 272, 32 грн;

- видаткова накладна № Dn001665/008466 від 20.05.2020 на суму 91 568, 62 грн;

- видаткова накладна № Dn001741/008466 від 22.05.2020 на суму 61 370, 51;

- видаткова накладна № Dn001756/008466 від 25.05.2020 на суму 2 750, 30 грн;

- видаткова накладна № Dn001680/008466 від 25.05.2020 на суму 21 840 грн;

- видаткова накладна № Dn001681/008466 від 25.05.2020 на суму 1 446, 49 грн;

- видаткова накладна № Dn001754/008466 від 26.05.2020 на суму 7 991, 81 грн;

- видаткова накладна № Dn001796/008466 від 26.05.2020 на суму 3 566, 05 грн;

- видаткова накладна № Dn001939/008466 від 05.06.2020 на суму 4 049, 54 грн;

- видаткова накладна № Dn001940/008466 від 05.06.2020 на суму 15 288, 53 грн;

- видаткова накладна № Dn001941/008466 від 05.06.2020 на суму 286, 32 грн;

- видаткова накладна № Dn001942/008466 від 05.06.2020 на суму 33 502, 78 грн;

- видаткова накладна № Dn001944/008466 від 05.06.2020 на суму 16 815, 72 грн;

- видаткова накладна № Dn001943/008466 від 09.06.2020 на суму 17, 04 грн;

- видаткова накладна № Dn002044/008466 від 10.06.2020 на суму 11 050, 55 грн;

- видаткова накладна № Dn002118 /008466 від 12.06.2020 на суму 1 175, 04 грн;

- видаткова накладна № Dn002120/008466 від 12.06.2020 на суму 1 513, 30 грн;

- видаткова накладна № Dn002445/008466 від 25.06.2020 на суму 2 267, 93 грн;

- видаткова накладна № Dn002485/008466 від 26.06.2020 на суму 2 662, 01 грн;

- видаткова накладна № Dn00267б/008466 від 07.07.2020 на суму 28 542, 36 грн;

- видаткова накладна № Dn002795/008466 від 13.07.2020 на суму 15 037, 04 грн;

- видаткова накладна № Dn002880/008466 від 16.07.2020 на суму 2 532, 92 грн;

- видаткова накладна № Dn002881/008466 від 16.07.2020 на суму 295, 97 грн;

- видаткова накладна № Dn002943/008466 від 20.07.2020 на суму 41 206, 97 грн;

- видаткова накладна № Dn003041/008466 від 27.07.2020 на суму 79 204, 97 грн;

- видаткова накладна № Dn003054/008466 від 27.07.2020 на суму 91 372, 15 грн;

- видаткова накладна № Dn003067/008466 від 28.07.2020 на суму 798, 62 грн;

- видаткова накладна № Dn003563/008466 від 27.08.2020 на суму 3 722, 02 грн;

- видаткова накладна № Dn003825/008466 від 09.09.2020 на суму 4 278, 19 грн;

- видаткова накладна № Dn003827/008466 від 09.09.2020 на суму 1 578, 85 грн;

- видаткова накладна № Dn003828/008466 від 09.09.2020 на суму 3 610, 01 грн;

Відповідач поставлений товар оплатив частково на загальну суму 317 605, 83 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (арк. с. 52-54):

- № 1401 від 27.07.2020 на суму 49 262, 74 грн;

- № 1402 від 27.07.2020 на суму 72 841, 99 грн;

- № 1403 від 27.07.2021 на суму 195 501, 10 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати поставленого товару в повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач, окрім суми основного боргу в розмірі 312 523, 86 грн, просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 18 212, 01 грн, 3% річних у розмірі 4 109, 90 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 940, 79 грн та плату за користування кредитом у розмірі 28 127, 15 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини саме з поставки товару, призначення якого не пов`язане з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням умов оплати товару, які визначені в узгодженому сторонами договорі, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару є таким, що настав.

Відповідач своїх грошових зобов`язань за договором і додатком № 1 до нього не виконав, у зв`язку з чим за ним перед позивачем обліковується заборгованість у розмірі 312 523, 86 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач факту отримання від позивача товару не заперечив та не спростував, контррозрахунку суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, не надав.

На момент розгляду справи сторонами суду не надано доказів погашення відповідачем заборгованості за поставлений товар у розмірі 312 523, 86 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині суми основного боргу в розмірі 312 523, 86 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми 3 % річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 109, 90 грн за період з 01.01.2021 по 09.06.2021 та інфляційних втрат у сумі 14 940, 79 грн за період січень-квітень 2021.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 4 109, 90 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 940, 79 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені та плати за користування товарним кредитом

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Відповідно до пункту 10.3 договору при простроченні оплати товару, який поставлений без попередньої оплати, чи наданих послуг, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від вартості неоплаченого товару (товарів) за відповідною накладною за кожен день прострочення, якщо інша відповідальність не передбачена в додатку (додатках) до цього договору.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасну оплату товару в розмірі 18 212, 01 грн, загальний період нарахування якої згідно з наданим розрахунком становить з 01.01.2021 по 09.06.2021. Нарахування пені здійснено виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.

Оскільки, положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

З урахуванням встановленої судом прострочки виконання грошового зобов`язання, вимога позивача про стягнення пені підлягає задоволенню частково: на залишок несплаченої суми - 299 334, 79 грн, строк оплати якої до 31.07.2020, пеня може бути нарахована з 01.08.2020 по 28.01.2021, на суму 3 722, 02 грн строк оплати якої до 02.09.2020, пеня може бути нарахована з 03.09.2020 по 02.03.2021, на суму 9 467, 05 грн, строк оплати якої до 14.09.2020, пеня може бути нарахована з 15.09.2020 по 14.03.2021. Між тим, позивачем заявлено до стягнення пеню на вказану суму за період з 01.01.2021 по 09.06.2021.

Виходячи з положень частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України та пункту 10.3 договору поставки пеня нараховується:

на суму 299 334, 79 за період з 01.01.2021 по 28.01.2021 та складає 2 755, 52 грн;

на суму 3 722, 02 грн за період з з 01.01.2021 по 02.03.2021 та складає 74, 64 грн;

на суму 9 467, 05 грн за період з з 01.01.2021 по 14.03.2021 та складає 229, 80 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 3 059, 96 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення плату за користування товарним кредитом у розмірі 28 127, 15 грн за період з 01.01.2021 по 09.06.2021.

Відповідно до підпункту 1.6.2 пункту 1.6 додатку договору за користування товарним кредитом з моменту закінчення строку, зазначеного в п.1.3 цього додатку -1,5% в місяць, від суми неоплаченої в строк дебіторської заборгованості до повного погашення дебіторської заборгованості.

Пунктом 1.3 додатку до договору передбачено, що товар, в межах дії цього додатку до договору, постачається на умовах відстрочки платежу і товарного кредиту у випадках визначених цим додатком. Покупець зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого товару згідно із договором та цим додатком протягом 180 календарних днів з дня отримання відповідного товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок плати за користування товарним кредитом, суд встановив, що він є арифметично неточним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив розрахунок на загальну суму заборгованості у розмірі 312 523, 86 грн та за загальний період з 01.01.2021 по 09.06.2021, що є неправильним, оскільки суперечить положенню пункту 1.3 додатку до договору.

Виходячи з пункту 1.3 додатку до договору плата за користування товарним кредитом нараховується наступним чином:

1. За видатковими накладними №№ Dn001671/008466 від 20.05.2020, Dn001673/008466 від 20.05.2020, Dn001677/008466 від 20.05.2020, № Dn001670/008466 від 20.05.2020, Dn001665/008466 від 20.05.2020, Dn001741/008466 від 22.05.2020, № Dn001756/008466 від 25.05.2020, Dn001680/008466 від 25.05.2020, Dn001681/008466 від 25.05.2020, Dn001754/008466 від 26.05.2020, Dn001796/008466 від 26.05.2020, Dn001939/008466 від 05.06.2020, Dn001940/008466 від 05.06.2020, Dn001941/008466 від 05.06.2020, Dn001942/008466 від 05.06.2020, Dn001944/008466 від 05.06.2020, Dn001943/008466 від 09.06.2020, Dn002044/008466 від 10.06.2020, Dn002118 /008466 від 12.06.2020, Dn002120/008466 від 12.06.2020, Dn002445/008466 від 25.06.2020, Dn002485/008466 від 26.06.2020 період нарахування станом на 01.01.2021 є таким, що настав.

Тому за період з 01.01.2021 по 09.06.2021, за вищезазначеними накладними, стягненню підлягає сума у розмірі 3 025, 78 грн (40 343, 79 грн ( з урахування здійсненої оплати відповідачем у розмірі 317 342, 79 грн) * 1, 5 % * 5 = 3 025, 78 грн).

2. За видатковою накладною № Dn00267б/008466 від 07.07.2020 останнім днем платежу є 06.01.2021, період нарахування розпочинається з 07.01.2021 по 09.06.2021.

Тому, за відповідною накладною до стягнення

підлягає сума у розмірі 2 140, 68 грн (28542, 36 грн (сума заборгованості) * 1,5 % (розмір відсотків) * 5 (кількість місяців прострочення) = 2 140, 68 грн).

3. За видатковими накладними №№ Dn002795/008466 від 13.07.2020, Dn002880/008466 від 16.07.2020, Dn002881/008466 від 16.07.2020 останнім днем платежу є 12.01.2021, період нарахування розпочинається з 13.01.2021 по 09.06.2021.

За відповідними видатковими накладними плата за користування товарним кредитом стягується у розмірі 1 339, 94 грн (17 865, 93 грн (сума заборгованості) * 1,5 % (розмір відсотків) * 5 (кількість місяців прострочення) = 1 339, 94 грн).

4. За видатковою накладною № Dn002943/008466 від 20.07.2020 останнім днем платежу є 19.01.2021, період нарахування розпочинається з 20.01.2021 по 09.06.2021.

За цією видатковою накладною плата за користування товарним кредитом стягується у розмірі 2 472, 42 грн (41 206, 97 грн (сума заборгованості) * 1,5 % (розмір відсотків) * 4 (кількість місяців прострочення) = 2 472, 42 грн).

5. За видатковими накладними №№ Dn003041/008466 від 27.07.2020, Dn003054/008466 від 27.07.2020, № Dn003067/008466 від 28.07.2020 останнім днем платежу є 26.01.2021, період нарахування розпочинається з 27.01.2021 по 09.06.2021.

За відповідними видатковими накладними плата за користування товарним кредитом стягується у розмірі 10 282, 54 грн (171 375, 74 грн (сума заборгованості) * 1,5 % (розмір відсотків) * 4 (кількість місяців прострочення) = 10 282, 54 грн).

6. За видатковою накладною № Dn003563/008466 від 27.08.2020, останнім днем платежу є 24.02.2021, період нарахування розпочинається з 25.02.2021 по 09.06.2021.

За відповідною видаткововою накладною плата за користування товарним кредитом стягується у розмірі 167, 49 грн (3722, 02 грн (сума заборгованості) * 1,5 % (розмір відсотків) * 3 (кількість місяців прострочення) = 167, 49 грн).

7. За видатковими накладними № Dn003825/008466 від 09.09.2020, Dn003827/008466 від 09.09.2020, Dn003828/008466 від 09.09.20202020 останнім днем платежу є 09.03.2021, період нарахування розпочинається з 10.03.2021 по 09.06.2021.

За відповідними видатковими накладними плата за користування товарним кредитом стягується у розмірі 426, 01 грн (9 467, 05 грн (сума заборгованості) * 1,5 % (розмір відсотків) * 3 (кількість місяців прострочення) = 426, 01 грн).

Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 19 854, 86 грн. У позовних вимогах про стягнення плати за користування товарним кредитом у розмірі 8 272, 29 грн слід відмовити.

Щодо витрат на правничу допомогу

Також у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу, які складають 20 000 грн.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі позивачем до матеріалів справи долучено копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.02.2021 № 02/02-21, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" та адвокатом Мельником Ігорем Васильовичем, додаткового договору від 27.05.2021 № 4 до вказаного договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 11.08.2021 № 2 за додатковим договором № 4 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02/02-21, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.12.2006 № 3172/10.

Як встановлено судом та вбачається з умов п. 5 додаткового договору від 27.05.2021 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.02.2021 № 02/02-21, клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору, в наступному порядку: гонорар має фіксований розмір - 20 000,00 (двадцять тисяч) грн., та має бути сплачений клієнтом на рахунок адвоката, зазначений в договорі, в термін - 10 банківських днів з дати винесення рішення по справі судом першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на викладене, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 18 760, 33 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 5 317, 34 сплати судового збору та 18 760 33 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА» (52930, Дніпропетровська область, Межівський район, село Веселе (Веселівська с/р), вул. Центральна, буд. 74; ідентифікаційний код 30927164) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" (08322, Київська область, с. Проліски, вул. Броварська, буд. 2, ) 312 523, 86 грн основного боргу, 3059, 96 грн пені, 4 109, 90 грн 3% річних, 14 940, 79 грн інфляційних втрат, 19 854, 86 відсотків за користування товарним кредитом, 5 317, 34 грн витрат зі сплати судового збору та 18 760, 33 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 15 152, 05 грн та плати за користування товарним кредитом у розмірі 8272, 29 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко