УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

м. Київ

26.08.2021Справа № 910/13251/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «СІМІ» (вул. Володимирська, буд. 92, м. Васильків, Київська область, 08600)

Про забезпечення позову

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «СІМІ» (вул. Володимирська, буд. 92, м. Васильків, Київська область, 08600)

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Студіопак технології» (бул. Лесі Українки, буд. 21, м. Київ 133, 01133)

2) Національного органу інтелектуальної власності Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (вул. Глазунова, буд. 1, м. Київ, 01601)

про визнання прав на промислові зразки недійсними та забов`язання вчинити дії

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «СІМІ» (далі за текстом - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Студіопак технології» (далі за текстом - відповідач - 1) та Національного органу інтелектуальної власності Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі за текстом - відповідач - 1) про визнання прав на промислові зразки недійсними та забов`язання вчинити дії.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що відповідачу-1 належать майнові права інтелектуальної власності на промислові зразки, що засвідчуються Свідоцтвом України № 43312 від 24.02.2020 «Контейнер з фольги для харчових продуктів «Круглий», Свідоцтвом України № 43313 від 24.02.2020 «Контейнер з фольги подвійний для харчових продуктів», Свідоцтвом України № 43314 від 24.02.2020 «Контейнер з фольги для харчових продуктів «Прямокутний».

Позивач вважає, що зазначені промислові зразки не відповідають умовам надання правової охорони, а саме таким критеріям охороноздатності як «новизна» та «індивідуальний характер», визначені у ст. 6 Законом України «Про охорону прав на промислові зразки», у зв`язку з чим позивач просить:

- Визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФАЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України №43312 від 24.02.2020 повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Студіопак технології»;

- Визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України №43313 від 24.02.2020 повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Студіопак технології»;

- Визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43314 від 24.02.2020 повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Студіопак технології»;

- Зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на реєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ «КРУГЛИЙ» згідно із свідоцтвом України № 43312 від 24.02.2020 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність";

- Зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України № 43313 від 24.02.2020 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність";

- Зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ «ПРЯМОКУТНИЙ» згідно із свідоцтвом України №43314 від 24.02.2020 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність".

Також позивач просить суд судові витрати по справі покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології".

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" повністю або частково відчужувати права щодо свого зразка "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із Свідоцтвом України № 43312 від 24.02.2020, а також надавати ліцензії на використання згаданого промислового зразка будь-яким особам, а також відмовлятись від прав на згаданий промисловий зразок повністю або частково;

- Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" повністю або частково відчужувати права щодо промислового зразка "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України № 43313 від 24.02.2020, а також надавати ліцензії на використання промислового зразка будь -яким особам, а також відмовлятись від прав на згаданий промисловий зразок повністю або частково;

- Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" повністю або частково відчужувати права щодо промислового зразка "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43314 від 24.02.2020, а також надавати ліцензії на використання промислового зразка будь-яким особам, а також відмовлятись від прав на згаданий промисловий зразок повністю або частково;

- Заборонити Державному підприємству "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) здійснювати будь-які реєстраційні дії, пов`язані з повним або частковим відчуженням прав щодо промислового зразка «КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» згідно із свідоцтвом № 43313 від 24.02.2020, або з наданням ліцензій на використання згаданого промислового зразка, або з відмовою від прав на згаданий промисловий зразок повністю або частково;

- Заборонити Державному підприємству "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) здійснювати будь-які дійні дії, пов`язані з повним або частковим відчуженням прав щодо промислового зразка «КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ» згідно із свідоцтвом № 43313 від 24.02.2020, або з наданням ліцензій на використання згаданого нового зразка, або з відмовою від прав на згаданий промисловий зразок повністю або частково;

- Заборонити Державному підприємству "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) здійснювати будь-які дійні дії, пов`язані з повним або частковим відчуженням прав щодо промислового зразка «КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43314 від 24.02.2020, або з наданням ліцензій на використання згаданого промислового зразка, або з відмовою від прав на згаданий промисловий зразок повністю або частково.

Заява про забезпечення позову обґрунтована мотивами наявності у відповідача потенційної можливості передати (відчужити) належні йому права інтелектуальної власності на відповідні промислові зразки іншій особі, або надати іншій особі ліцензію на використання відповідних промислових зразків, що в свою чергу може призвести до розширення кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником та до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заява про забезпечення позову підписана представником позивача. Оскільки заяву підписано представником, то у відповідності до ч. 5 ст. 164 ГПК України, до заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника, зокрема на підписання позовної заяви.

Згідно положень ч. 4, 6, 7 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено Судом, заяву про забезпечення позову підписано та подано представником позивача - адвокатом, на підтвердження повноважень якого було надано копію ордеру серії АІ № 1141490. В ордері зазначено, що повноваження адвоката не обмежуються. Вказаний ордер виписаний на підставі договору про надання правової допомоги № АА000103 від 22.07.2021, при цьому договір про надання правової допомоги до позовної заяви не додано.

За відсутності копії договору суд позбавлений можливості визначити права, які надаються адвокату, відповідно Суд дійшов висновку, що адвокат за ордером серії АІ № 1141490 наділений повноваженнями, перелік яких визначений ст. 20 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та не наділений будь - якими іншими повноваженнями.

Суд зазначає, що стаття 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" НЕ визначає серед професійних прав адвоката права підпису заяв про забезпечення позову, вказана норма наділяє адвоката повноваженнями лише щодо складання заяв та їх подання, при цьому відсутні правові підстави ототожнювати наведені формулювання із наданням адвокату права підписувати заяви про забезпечення позову від імені довірителя.

Отже, представником позивача, відповідно до статті 60 ГПК України, не було надано документів, що підтверджують його повноваження на підписання заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вказане Суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підписана заявником та що повноваження представника, який підписав заяву не підтверджені.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

В якості доказу сплати судового збору за заяву про забезпечення позову позивачем додане до позовної заяви платіжне доручення № 1158 від 11.08.2021, із якого вбачається, що судовий збір сплачений за подання заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" Адвокатським об`єднанням "Айпістайл", при цьому до матеріалів заяви не надано жодних доказів, із яких би вбачалося, що Адвокатське об`єднання "Айпістайл" уповноважене позивачем на здійснення від його імені відповідних юридичних дій.

При цьому, Суд звертає увагу позивача, що ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не визначає серед професійних прав адвоката або прав адвокатського об`єднання права здійснювати оплату судового збору.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах заяви про забезпечення позову підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене, суд повертає заявнику заяву про забезпечення позову та повідомляє заявника, що останній вправі звернутися до суду із відповідною заявою після усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись ст. 136, 139, 140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «СІМІ» про забезпечення позову повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Г. П.Бондаренко - Легких