ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5929/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання: Загреба В.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Банк Восток" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 року у справі № 904/5929/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" (с. Соколівка, Бобровицький район, Чернігівська область)

до публічного акціонерного товариства "Банк Восток" (м. Дніпро)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - селянське фермерське господарство "Україна" (с. Слободо-Петрівка, Гребінківський район, Полтавська область)

про визнання недійсним договору банківського рахунку та встановлення фактів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" звернулось з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк Восток", третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - селянське фермерське господарство "Україна" про:

- визнання недійсним договору банківського рахунку № 17/109380, укладеного 09.09.2019 між ПАТ "Банк Восток" та невідомими особами від імені ТОВ "Агро-Картель";

- встановлення факту, що ТОВ "Агро-Картель" не отримувало 24.09.2019 від селянського фермерського господарства "Україна" грошові кошти в розмірі 4344000грн призначення: "оплата за насіння кукурудзи згідно рахунка-фактури №P-00104 від 20.09.2019, 4344000грн, у т.ч. ПДВ 20% - 724000грн перераховано повністю";

- встановлення факту, що ТОВ "Агро-Картель" не здійснювало платежі з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в ПАТ "Банк Восток", а саме:

- військовий збір із заробітної плати за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 51000,00 гривень;

- ПФДО із заробітної плати за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 602000,00 гривень;

- ЄСВ за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 748000,00 гривень;

- комісія за видачу готівки по чеку в розмірі 29000,00 гривень;

- доходи банку за оформлення чекової книжки в розмірі 250,00 гривень;

- видача за грошовим чеком на заробітну плату за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 2900000,00 гривень;

- комісія за виконання платежів 26.09.2019 в розмірі 6,00 гривень.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 року у даній справі позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір банківського рахунку № 17/109380, укладений 09.09.2019 між ПАТ "Банк Восток" та невідомими особами від імені ТОВ "Агро-Картель".

Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Банк Восток" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" 1921грн - витрат по сплаті судового збору, 35499,12грн - витрат на проведення судової експертизи.

Відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" до публічного акціонерного товариства "Банк Восток", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - селянське фермерське господарство "Україна" в частині встановлення фактів що ТОВ "Агро-Картель": - не отримувало 24.09.2019 від селянського фермерського господарства "Україна" грошові кошти в розмірі 4344000грн призначення: "оплата за насіння кукурудзи згідно рахунка-фактури №P-00104 від 20.09.2019, 4344000грн, у т.ч. ПДВ 20% - 724000грн перераховано повністю"; - не здійснювало платежі з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в ПАТ "Банк Восток", а саме: - військовий збір із заробітної плати за 1 пол. вересня 2019 в розмірі 51000,00 гривень; - ПФДО із заробітної плати за 1 пол. вересня 2019 в розмірі 602000,00 гривень: - ЄСВ за 1 пол. вересня 2019 в розмірі 748000,00 гривень; - комісія за видачу готівки по чеку в розмірі 29000,00 гривень: - доходи банку за оформлення чекової книжки в розмірі 250,00 гривень: - видача за грошовим чеком на заробітну плату за 1 пол, вересня 2019 в розмірі 2900000,00 гривень; - комісія за виконання платежів 26.09.2019 в розмірі 6,00 гривень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" звернулося із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, у розмірі 50722,45грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 року у справі №904/5929/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Картель" 50722,45грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що заявлені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, є співрозмірними з урахуванням складності справи і наданих послуг та підтверджуються належними доказами. Суд погодився з твердженням позивача про те, що спір виник внаслідок в тому числі неправильних дій ПАТ "Банк Восток" при укладенні та подальшому виконанні спірного договору. Чинним законодавством саме на банківську установу покладено обов`язок дотримання закону при укладенні і виконанні договору банківського рахунку.

Не погодившись із вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "Банк Восток" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що:

- суд, посилаючись на ч.8 ст.129 ГПК України, постанову Об?єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного Господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, помилково встановив можливість відшкодування витрат на правничу допомогу не залежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. З долучених до матеріалів справи доказів не вбачається понесення витрат на правничу допомогу позивачем.

- вимоги щодо компенсації вартості придбаних адвокатом Стамбулою В.М. квитків на суму 10 722,45 грн. не підлягають задоволенню, адже з наданих до суду квитків неможливо встановити ким саме вони були придбані, тобто не має можливості з`ясувати хто саме є платником за придбання посадочного документу, що також унеможливлює відшкодування заявлених ТОВ «АГРО-КАРТЕЛЬ» витрат для участі в судових засіданнях, та є підставою для скасування Додаткового рішення про стягнення судових витрат, відповідно до правової позиції Верховного Суду;

- задовольняючи в повному обсязі заяву про стягнення витрат на правничу допомогу суд не врахував обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних ним робіт, їх вартість. Позивачем не доведено розумність, реальність та співмірність розміру витрат на правову допомогу. Судом не враховані письмові заперечення ПАТ «Банк Восток» щодо завищення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

- суд помилково погодився з твердженням позивача про те, що спір виник внаслідок в тому числі неправильних дій ПАТ «БанкВосток» при укладенні та подальшому виконанні спірного договору. Чинним законодавством саме на банківську установу покладено обов`язок дотримання закону при укладенні і виконанні договору банківського рахунку, у зв`язку з чим, суд поклав витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги на відповідача в повному обсязі.

Просить додаткове рішення господарського суду від 10.06.2021р. скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В., від 29.06.2021 року відкрите апеляційне провадження у справі № 904/5929/19. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

У відзиві, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість апеляційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позові зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у зв`язку з розглядом справи складає 45 763 грн., з яких 40 000 грн. витрати на правничу допомогу та 5 763 грн. - судовий збір.

Представником позивача в судовому засіданні 25.05.2021р до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про ТОВ «Агро-Картель» буде подано докази понесення судових витрат протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення по справі.

28.05.2021р. позивачем на адресу господарського суду направлено заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 722,45 грн.

В обґрунтування заяви щодо відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем подано:

- копії договору про надання правової допомоги № 1 від 01.11.2019 і додаткової угоди № 1 від 17.12.2019 з адвокатом Стамбулою В.М.;

- копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 2 від 26.05.2021;

- копію рахунку № 2 від 26.05.2021;

- копію розрахунку розміру витрат ТОВ "Агро-Картель", понесених при отриманні правової допомоги від 26.05.2021 року;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Стамбули В.М.;

- копії посадочних документів №№ 000В409С-9D94-Е17С-0001, 000В409С-0С74-Е1FС-0001 від 12.01.2020, №№000В40АЕ-1СВ1-DА44-00010, 000В40АЕ-ВF71-DА7Е-0001, 000В40АЕ-DFF1-DВ64-0001, 000В40АЕ-6FВ1-DВ75-0001 від 30.01.2020, №№000В40ВА-ЗFС7-F50Е-0001, 000В40ВА-АЕС7- F7А8-0001 від 11.02.2020, №№ 000В40С7- FDFЕ-1FDF-0001, 000В40С7-8С7Е-2090-0001 від 24.02.2020, №№ 000В420А-5FF7-АЕ5В-0001, 000В420С-0FF9-6F21-0001 від 14.01.2021.

Відповідно до п.1.1 договору про надання правової допомоги № 1 від 01.11.2019р. укладеного між ТОВ «АГРО-ВАРТЕЛЬ» та адвокатом Стамбулою В.В., адвокат зобов?язується надати клієнту правову допомогу щодо складання позовної заяви до ПАТ «Банк Восток» та представлення інтересів клієнта в судовій справі про:

- визнання недійсним договору банківського рахунку № 17/109380, укладеного 09.09.2019 між ПАТ "Банк Восток" та невідомими особами від імені ТОВ "Агро-Картель";

- встановлення факту, що ТОВ "Агро-Картель" не отримувало 24.09.2019 від селянського фермерського господарства "Україна" грошові кошти в розмірі 4344000грн призначення: "оплата за насіння кукурудзи згідно рахунка-фактури №P-00104 від 20.09.2019, 4344000грн, у т.ч. ПДВ 20% - 724000грн перераховано повністю";

- встановлення факту, що ТОВ "Агро-Картель" не здійснювало платежі з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в ПАТ "Банк Восток", а саме:

- військовий збір із заробітної плати за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 51000,00 гривень;

- ПФДО із заробітної плати за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 602000,00 гривень;

- ЄСВ за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 748000,00 гривень;

- комісія за видачу готівки по чеку в розмірі 29000,00 гривень;

- доходи банку за оформлення чекової книжки в розмірі 250,00 гривень;

- видача за грошовим чеком на заробітну плату за 1 пол. вересня 2019 року в розмірі 2900000,00 гривень;

- комісія за виконання платежів 26.09.2019 в розмірі 6,00 гривень.

Пунктом 3.1., 3.2. договору сторони погодили, що вартість наданої правової допомоги становить 2 000 горн. за 1 годину. Порядок і строки оплати визначаються додатковою угодою.

Додатковою угодою № 1 від 17.12.2019р. сторони встановили, що клієнт оплачує отриману правову допомогу в строк 30 календарних днів з моменту набрання рішенням по справі законної сили.

Сторонами договору підписано акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 2 від 26.05.2021 на суму 40 000 грн., в якому зазначено найменування послуги, витрачений час та вартість послуги.

На оплату послуги адвокатом виставлений рахунок № 2 від 26.05.2021 на суму 40 000 грн.

Відповідач у відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення зазначив, що позивачем не надано доказів фактичного здійснення таких витрат, що є підставою для відмови в задоволенні заяви. Не підлягають компенсації вимоги про компенсацію вартості придбаних адвокатом квитків на суму 10 722,45 грн.. оскільки не можливо з?ясувати хто є платником за придбання посадочного документу. Просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, вартість послуг підтверджується підписаним сторонами Актом акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 2 від 26.05.2021, в якому зазначено послуга і час затрачений на її надання, її вартість, виставленим рахунком на оплату.

Доводи апелянта про те, що оскільки послуга надана адвокатом не сплачена позивачем то відсутні підстави для задоволення заяви не приймаються до уваги з наступних підстав.

За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України).

Аналогічна позиція зазначена і в постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.01.201р. у справі № 925/1137/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

З урахування вимог ч.4 ст. 126 ч.5 ст.129 ГПК України, господарський суд застосовує такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 зазначеного Кодексу).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Велика Палата Верховного суду в постанові від 07.07.2021р. у справі № 910/12876/19 зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак матеріали справи не містять клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених позивачем обставин відсутні (пункти 38 - 40).

При цьому у справі № 910/12876/19 як і у даній справі стороною надавалися до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в який просила відмовити в задоволенні заяви повністю.

Таким чином, оскільки ПАТ «Банк Восток» не заявило суду першої інстанції про зменшення таких витрат, а в апеляційній скарзі не надало доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків. то апеляційна с карга задоволенню не підлягає. Додаткове рішення суду слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Восток" залишити без задоволення

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 року у справі № 904/5929/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст складено 28.08.20221р..

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя Е.В. Орєшкіна