ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/1635/21

Господарським судом Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О за участю секретаря судового засідання Чупрун М.М. розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 926/1635/21

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

до відповідача Малого приватного підприємства фірми "АТЛАС"

про розірвання договору купівлі-продажу від 22.09.2020 р. та стягнення неустойки в сумі 54008,73 грн.

представники сторін:

від позивача - не з`явився.

від відповідача - Каліненко В.Т. - представник.

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулося з позовом до Малого приватного підприємства фірми "АТЛАС" про розірвання Договору купівлі-продажу від 22.09.2020 р. та стягнення неустойки в сумі 54008,73 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 22.09.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та Малим приватним підприємством фірмою "АТЛАС" укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу нежитлові будівлі до складу яких входять: лабораторний корпус літ. А, площею 859,50 кв.м, склад літ. Б, площею 351,20 кв.м, гараж літ. В, площею 209,20 кв.м, огорожа №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який нотаріально посвідчений 22.09.2020 р. за реєстр. № 3342 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т.

В порушення умов договору відповідач плату за нежитлові будівлі не вносив, а тому позивач просить розірвати Договір купівлі-продажу від 22.09.2020 р. та стягнути неустойку у розмірі 5 % , що становить 54008,73 грн.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.04.2021 року позовну заяву передано судді Миронюку С.О.

Ухвалою суду від 26.04.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.05.2021 р.

Ухвалами суду від 15.05.2021 р., 03.06.2021 р. підготовче засідання відкладено на 14.06.2021 р.

14.06.2021 р. відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжних доручень № 354 від 26.08.2020 р., № 411 від 22.09.2020 р., № 553 від 24.11.2020 р. та листа № 129 від 23.11.2020 р.

В судовому засіданні 14.06.2021 р. оголошено перерву до 01.07.2021 р.

В судовому засіданні 01.07.2021 р. представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи листа № 88 від 24.06.2021 р. та відкладення підготовчого засідання для врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою суду від 01.07.2021 р. долучено до матеріалів справи вказані документи, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання 04.08.2021 р.

Ухвалою суду від 04.08.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 25.08.2021 р.

В судовому засіданні 25.08.2020 р. представник відповідача просив відкласти розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

При цьому суд приймає до уваги, що застосовуючи згідно з частиною 2 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, оскільки позивача було належним чином повідомлено про судове засідання та при цьому - на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а ним, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 року у відповідності з Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» проводився електронний аукціон № UA-PS-2020-07-23-000124-3 з продажу об`єкта малої приватизації - лабораторний корпус літ. А, площею 859,50 кв.м, склад літ. Б, площею 351,20 кв.м, гараж літ. В, площею 209,20 кв.м, огорожа №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з початковою ціною 900145,50 грн без ПДВ.

У вказаному аукціоні було подано заяву на участь тільки від одного покупця, зокрема від Малого приватного підприємства фірми "АТЛАС". За результатами аукціону було прийнято рішення у формі протоколу № UA-PS-2020-07-23-000124-3 від 26.08.2020 року відповідно до якого - аукціон не відбувся.

Так, 22.09.2020 р. між Малим приватним підприємством фірмою «АТЛАС» (Покупець) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації, шляхом викупу нежитлових будівель, до складу яких входять: лабораторний корпус літ. А, площею 859,50 кв.м, склад літ. Б, площею 351,20 кв.м, гараж літ. В, площею 209,20 кв.м, огорожа №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. за № 3342.

Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю вищезазначений об`єкт малої приватизації, а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в Договорі умови.

Згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно пунктів 2.1. та 2.2. Договору ціна продажу об`єкта приватизації, встановлена на підставі протоколу про результати електронного аукціону з умовами № UA-PS-2020-07-23-000124-3 від 26.08.2020 року, та становить 1080174,60 гри. (один мільйон вісімдесят тисяч сто сімдесят чотири грн. 60 коп.) у тому числі ПДВ - 180029,10 гривень (сто вісімдесят тисяч двадцять дев`ять грн. 10 коп.). Покупець зобов`язаний сплатити за придбаний Об`єкт приватизації 1080174,60 гривень (один мільйон вісімдесят тисяч сто сімдесят чотири грн. 60 коп.), з урахуванням ПДВ у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня підписання цього договору в порядку, встановленому пунктом 2.2 Договору.

Розрахунки за об`єкт приватизації здійснюються в такому порядку:

гарантійний внесок для участі в аукціоні, сплачений покупцем на банківський рахунок оператора електронного майданчика - товарної біржі «Буковинська універсальна біржа», код за , в сумі 90014,55 гривень (дев`яносто тисяч чотирнадцять грн. 55 коп.), у т.ч. ПДВ, що становить 10 відсотків стартової ціни об`єкта приватизації зараховується покупцеві в рахунок ціни продажу об`єкта приватизації шляхом його перерахування на рахунок, зазначений в інформаційному повідомленні: № НОМЕР_1 в банку ДКСУ м. Київ, одержувач коштів - Регіональне відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (код установи за ).

грошові кошти покупця в сумі 990 160 гривень 05 коп. (дев`ятсот дев`яносто тисяч сто шістдесят грн. 05 коп.) з урахуванням ПДВ, за придбаний об`єкт приватизації вносяться покупцем протягом 30 календарних днів з дня підписання цього договору шляхом безготівкового перерахування на рахунок продавця: № НОМЕР_2 в банку ДКСУ м. Київ, одержувач коштів - Регіональне відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (код установи за ), призначення платежу - за придбаний об`єкт приватизації.

Тобто пунктом 2.2. Договору встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити вказану суму протягом 30 календарних днів з дня підписання цього договору, а саме до 23.10.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України „Про приватизацію державного і комунального майна" з моменту переходу права власності на об`єкт приватизації покупець, який придбав об`єкт приватизації, зобов`язаний виконувати всі умови договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Водночас, згідно з п. 6.1. Договору, покупець зобов`язаний в строк та порядку, визначеному договором, сплатити ціну продажу об`єкта приватизації.

Судом встановлено, що обов`язок щодо внесення оплати за об`єкт приватизації у встановлений в Договорі строк Малим приватним підприємством фірмою "АТЛАС" виконаний в повному обсязі так і не був. Відповідачем було здійснено перерахунок гарантійного забезпечення в розмірі 90014,55 грн. (платіжне доручення № 354 від 26.08.2020 р.), сплачено збір з операції купівлі-продажу в сумі 9001,46 грн. (платіжне доручення № 411 від 22.09.2020 р.), а також компенсовано 8000,00 грн. за проведення незалежної оцінки. (платіжне доручення № 553 від 24.11.2020 р.).

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 Цивільного кодексу України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2. Договору та ч. 4 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» передбачено, що у разі несплати ціни продажу об`єкта приватизації протягом 30 календарних днів з дня укладення цього договору покупець сплачує на користь продавця: одержувач коштів - Регіональне відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (код установи за ) в банку ДКСУ м. Київ, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2, неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта приватизації. У разі несплати коштів згідно з цим договором протягом наступних 30 календарних днів договір підлягає розірванню.

Позивач листом (претензією) від 22.12.2020 № 11-12-02114 запропонував відповідачу за згодою сторін розірвати Договір від 22.09.2020 р. купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна у складі: лабораторний корпус літ. А, площею 859,50 кв.м, склад літ. Б, площею 351,20 кв.м, гараж літ. В, площею 209,20 кв.м, огорожа №1, шляхом підписання відповідного правочину (нотаріально засвідченого) та вимагав невідкладно сплатити неустойку в розмірі 54008,73 грн. (1080174,60 грн. х 5%).

Зазначений лист Мале приватне підприємство фірма "АТЛАС" залишило без відповіді.

Згідно з приписами пунктів 3, 4 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Разом з тим за частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Оскільки, відповідачем не виконано умов Договору в частині оплати, позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 54008,73 грн. відповідно до приписів п. 8.2. Договору та ч. 4 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».

Відповідно до п.11.4 Договору виключними умовами для розірвання договору в порядку, передбаченому законодавством, є, зокрема, несплата Покупцем коштів за об`єкт приватизації протягом 60 днів з дати укладення договору відповідно до умов договору; невиконання умов продажу об`єкта приватизації і зобов`язань Покупця, визначених договором, в установлений договором строк.

Відповідно ч. 9 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна» на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу. у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду. Частиною 10, 11 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку і невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Разом з цим, згідно з ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням законної сили, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

У відповідності до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

З огляду на вказані обставини, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати Договір від 22.09.2020 р. купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - нежитлових будівель, до складу яких входять: лабораторний корпус літ. А, площею 859,50 кв.м, склад літ. Б, площею 351,20 кв.м, гараж літ. В, площею 209,20 кв.м, огорожа №1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 який нотаріально посвідчений 22.09.2020 р. за реєстр. № 3342 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т.

3. Стягнути з Малого приватного підприємства фірми «Атлас» (58003, м. Чернівці, вул. Руська, 173, ) на користь Регіонального відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (76019, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48, ):

- неустойку в розмірі 54 008,73 грн. за наступними реквізитами: одержувач коштів - Регіональне відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, код установи за , в банку Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № НОМЕР_2.

- судовий збір в сумі 18 472,62 грн. за наступними реквізитами: одержувач коштів - Регіональне відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, Код 42891875, Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № НОМЕР_3, МФО 820172.

4. З набранням рішення законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

В судовому засіданні 25.08.2021 р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27.08.2021 року.

Суддя Миронюк С.О.