номер провадження справи 15/111/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 Справа № 908/1466/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь - Буд", 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, буд. 103/2

до відповідача Акціонерного товариства Оператора газорозподільної системи "Запоріжгаз", 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору

21.05.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь - Буд", Запорізька область, м. Токмак до відповідача Акціонерного товариства Оператора газорозподільної системи "Запоріжгаз", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 196 584,44 грн за договором № 1 про користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016, з яких: основна заборгованість у розмірі 187 409,87 грн, 3% річних у розмірі 1620,43 грн, інфляційні втрати у розмірі 7554,14 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021, справу № 908/1466/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 27.05.2021 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

14.06.2021 на адресу Господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь - Буд", Запорізька область, м. Токмак про усунення недоліків позовної заяви.

16.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1466/21 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 15/111/21. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позов обґрунтовано з тих підстав, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 1 на користування складовими газопровідної системи. Факт укладення договору між сторонами встановлено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2017 у справі № 908/3203/16, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 21.03.2018. Орієнтовна ціна договору складає 3 987 142,00 грн, що визначена на основі експертного звіту ПП «Бердянськміськбуд» від 08.12.2015 № 454/1115 про оцінку майна, що є предметом договору. Сума річної вартості користування майном, що передбачена п. 1 Розділу ІІ-1 договору, підлягає помісячній сплаті користувачем на розрахунковий рахунок власника до останнього числа кожного місяця. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, кошти за користування майном позивача не сплачує. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 187 409,87 грн, 3% річних у сумі 1620,43 грн, інфляційні втрати у розмірі 7554,14 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.06.2021 у справі № 908/1466/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 16.07.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 30.07.2021 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 16.08.2021 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

16.07.2021 відповідач надіслав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що з позовом не погоджується з наступних підстав: ані в резолютивній частині рішення суду першої інстанції у справі № 908/3203/16, ані в резолютивній частині постанови апеляційної інстанції у справі № 908/3203/16 не визначено умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір. В протоколі розбіжностей до договору на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016 мова йде про визначення плати за користування майном та порядок здійснення розрахунків, порядок прийому передачі майна залишається не врегульованим. Право користування майном у користувача виникає з дати підписання сторонами договору та акту приймання - передачі, який між сторонами не підписано. Таким чином, у користувача відповідно до умов договору не виникло право користування майном, а також обов`язок сплачувати грошові кошти за майно, яке не було передано. Майно, яке визначено в п. 1 та в п. 2 в декларації не знаходиться на балансі товариства. Позивач не має права розпоряджатися тим, що йому не належить та вимагати оплати за укладеним договором, відносно майна, порушуючи при цьому законодавство України та права третіх осіб. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

03.08.2021 позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що суди неодноразово надавали оцінку доводам відповідача наведеним у відзиві, які викладені в постановах Верховного та Центрального апеляційного господарського судів. Судовими рішення у господарських справах, які набрали законної сили, спростовано кожен з доводів відповідача, на які він посилається вкотре безпідставно. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 16.07.2021 сплив тридцяти денний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 16.08.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

Відповідно до постанови НКРЕКП № 810 від 19.06.2017 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Запоріжгаз» постановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» провадить господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району), де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», та є оператором газорозподільної системи.

Рішенням річних Загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжгаз" (Протокол № 20 від 10.04.2019) починаючи з 22.05.2019 відповідно до внесених змін про юридичну особу найменуванням товариства є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (відповідач у справі). Крім того, відповідно до вищезазначеного рішення було змінено тип товариства з публічного на приватне акціонерне товариство.

Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, введено в експлуатацію об`єкт: газопровід довжиною 15360 м, пункт газо регуляторний шкафной ПГО 60-2-01-У-G250-80-0,6-У1 з двома регуляторами тиску газу РДГ-50, коректором ТАНДЕМ і лічильником газу ультразвуковим КУРС-01 ("Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва, код об`єкту 2222,1, категорія складності ІІІ"). Замовник, генеральний підрядник, генеральний проектувальник ТОВ «Південь-Буд». Вказана Декларація 06.06.2016 зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за номером № ЗП 49.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (на сьогодні - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз») звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Буд» про зобов`язання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем, за яким було порушено провадження у справі № 908/3203/16. До сумісного розгляду з первісною позовною заявою у справі № 908/3203/16 було прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «Південь - Буд» про визнання укладеним договору в запропонованій ним редакції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2017 у справі №908/3203/16 в задоволені первісного та зустрічного позову - відмовлено.

Ухвалюючи вищевказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем та умов спірного договору, договір на користування складовими газорозподільними системами укладається між Власником газопроводу та Користувачем (Оператором ГРМ). Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження державної реєстрації згаданого газопроводу, ТОВ «Південь-Буд» право власності на це майно не набуло. Відтак, спірний договір між сторонами не може бути укладений.

В постанові Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2017 у справі № 908/3203/16 установлено, що спірний газопровід введений в експлуатацію у ІІ кварталі 2016, що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ складності, зареєстрованій 06.06.2016. Частиною 4 статті 5 Закону «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі). За таких обставин, судом апеляційної інстанції зазначено, що висновок місцевого господарського суду щодо необхідності державної реєстрації згаданого газопроводу Товариства, як передумови набуття права власності, на думку апеляційного суду, є хибним. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» за всіма ознаками є оператором газорозподільної системи, перебуває в Зведеному переліку суб`єктів природних монополій; необхідність укладання відповідного договору визначена Кодексом ГРМ.

У вказаній постанові апеляційним судом зазначено, що, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.08.2016 ТОВ «Південь-Буд» звернулося до ПАТ «Запоріжгаз» з листом за вих. № 49 від 08.07.2016 з пропозицією скласти з власником цього міжселищного газопроводу Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь-Буд» договір купівлі-продажу з ціною 3987,142 грн, або договір оренди на умовах 5% річних з урахуванням помісячного індексу інфляції. Листом за вих. № 06/1007 від 16.08.2016. Запоріжгаз в особі Токмацького управління з експлуатації газового господарства «Запоріжгаз», посилаючись на п. 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу, направив Товариству два примірники проекту договору на користування складовими газотранспортними системами об`єкту "Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва. Міжселещний газопровід високого та середнього тиску", з пропозицією підписати договори та один примірник повернути на адресу ПАТ «Запоріжгаз» Токмацьке УЕГГ. У відповідь на пропозицію щодо укладання договору Товариство з листом № 54 від 16.09.2016 надіслало на адресу Запоріжгаз протокол розбіжностей до зазначеного договору. Цей лист разом з протоколами розбіжностей до проекту договору № 1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016 був отриманий Запоріжгазом 20.09.2016, про що свідчить відповідний штамп Запоріжгазу на листі Товариства № 54 від 16.09.2016. ПАТ «Запоріжгаз» отримавши протокол розбіжностей у визначений Законом 20-ти денний термін (до 11.10.2016) заходів щодо врегулювання розбіжностей не вжив, неврегульовані розбіжності для вирішення суду - не передав. Тому в силу імперативної норми ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України, пропозиції Товариства, визначені ним у протоколі розбіжностей до спірного договору вважаються прийнятими Запоріжгазом. Відтак, спірний договір - є таким, що укладений в редакції цього протоколу розбіжностей.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що за таких обставин підстави для задоволення як первісного, так і зустрічного позовів - відсутні, адже спір з приводу умов Договору був врегульований сторонами до подачі ними позовів. Враховуючи, що помилковий висновок місцевого господарського суду не вплинув на правильність остаточних висновків місцевого господарського суду - рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2017 у справі № 908/3203/16 залишено без змін з мотивів, викладених у цій постанові суду апеляційної інстанції від 25.05.2017.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2017 у справі № 908/3203/16 залишено без змін.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищезазначене, факт укладення Договору на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016, в редакції протоколу розбіжностей до нього, встановлений в постанові суду апеляційної інстанції у справі № 908/3203/16.

Отже, правовідносини між ТОВ «Південь-Буд» (Власник, позивач у справі) та АТ Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (Користувач, відповідач у справі) врегульовано вищевказаним договором, який за правовою природою є договором оренди, умовами якого визначено взаємні права та обов`язки сторін.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором щодо оплати за користування газопроводом за період з 01.09.2020 по 30.04.2021, позивач звернувся до господарського суду з позовом.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 765 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За приписами ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором.

За умовами п. 1 розділу І договору (в редакції проколу розбіжностей) його предметом є надання Користувачеві у платне користування належних власнику складових газорозподільної системи, а саме: газопровід "Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району Запорізької області. І черга будівництва "Міжселищний газопровід високого та середнього тиску. В цьому пункті договору також наведено основні параметри газопроводу (майно), який безпосередньо підключений (приєднаний) до майна Власника. Адреса розташування газопроводу: Долинська сільська рада Токмацького району Запорізької області.

Згідно з протоколом розбіжностей договір було доповнено умовами щодо визначення обов`язку користувача з внесення оплати за користування майном, її розміру та порядку проведення розрахунків.

Відповідно до п. 2 розділу І договору перелік майна, яке передається за цим договором Користувачеві, зазначається в додатку, який є невід`ємною частиною цього договору. Вказаний Додаток №1 до договору «Перелік майна, що передається Власником у користування Користувачу» підписаний сторонами та скріплений печатками.

Передане у користування майно зараховується на баланс користувача (п.3 розділу ІІ договору).

Згідно з п. 2 розділу VІІ договору, останній укладається строком на 40 років.

Судом установлено, що в липні 2017 року ТОВ «Південь-Буд» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з ПАТ «Запоріжгаз» заборгованості за договором на користування складовими газорозподільної системи № 1 від 06.06.2016. Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.01.2019 у справі № 908/1467/17 даний позов був задоволений частково. Не погодившись з даним рішенням, ПАТ «Запоріжгаз» подано апеляційну скаргу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2019 у справі № 908/1467/17 залишено без змін. Постанова набрала законної сили в день її прийняття, до касаційної інстанції не оскаржувалась.

В постанові Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі № 908/1467/17 розглянуто доводи апелянта з приводу того, що йому не є відомими умови договору на користування складовими газотранспортної системи й зазначено, що ці доводи спростовуються Постановою Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 908/3203/16. Так, під час розгляду та перегляду справи № 908/3203/16 судами було досліджено, перевірено та встановлено, які саме документи надсилались ТОВ «Південь-буд» на адресу ПАТ «Запоріжгаз», дати цих відправлень, а також дати та докази вручення цих документів ПАТ «Запоріжгаз». Таким чином, слід дійти висновку про наявність у відповідача необхідних документів (договір, протокол розбіжностей до нього). Посилання апелянта на те, що ані в резолютивній частині рішення суду першої інстанції у справі № 908/3203/16, ані у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції не визначено умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, не прийнято до уваги колегію суддів, оскільки зазначені обставини стосуються розгляду справи № 908/3203/16, рішення у якій набрали законної сили.

Щодо акту приймання - переаі майна за договором, перебування газопроводу на балансі відповідача та розбіжностей в параметрах газопроводу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 908/895/19 за позовом АТ «Запоріжгаз» до ТОВ «Південь-Буд» про розірвання договору на користування складовими газорозподільної системи установлено наступні обставини:

«Щодо відсутності підписаного сторонами акту приймання-передачі майна за договором, то судом першої інстанції було досліджено, що ця обставина була розглянута Центральним апеляційним господарським судом у справі № 908/1467/17 в постанові від 13.05.2019 за участю цих же сторін, яка не була оскаржена в касаційному порядку і набрала законної сили з дня її прийняття.

У вказаній постанові суд з посиланням на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 925/1596/16 дійшов висновку, що факт користування майном може підтверджуватися не лише актом приймання-передачі майна, а і встановленням такого Факту судовими рішеннями за участю сторін у справах.

В даному випадку це випливає з рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30.11.2015 у справі № 328/4240/15-ц, яким встановлено факт експлуатації газопроводу ПАТ "Запоріжгаз";

- постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 у справі № 808/1886/16, якою встановлено факт експлуатації об`єкта будівництва "Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району. І черга будівництва. Міжселищний газопровід високого та середнього тиску" ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз";

- постанови Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2017 у справі №908/3203/16, якою встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" є оператором газорозподільної системи сіл Левадне, Долина, Рибалівка, ЛюбимівкаТокмацького району;

- ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.04.2016 у справі №908/4164/15 про банкрутство ПП "Компанії "Метан", якою встановлено факт перебування газопроводу на балансі ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" під інвентарним номером № 30204496.

Знаходження спірного майна на балансі "Запоріжгаз" підтверджується самим позивачем в поясненнях, наданих у справі № 908/4164/15, в яких зазначено, що рішенням Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 13.01.2011 № 11, на баланс ПАТ "Запоріжгаз", передано вуличні розподільчі газопроводи середнього тиску сіл Левадне, Долина, Рибалівка та Любимівка Токмацького району Запорізької області.

Щодо розбіжностей в параметрах газопроводу вказаних у протоколі розбіжностей до договору і в Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, то такі розбіжності пояснюється тією обставиною, що характеристики газопроводу у протоколі розбіжностей були вказані відповідачем виходячи з рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30.11.2015 у справі № 328/4240/15-ц за яким за ТОВ "Південь-Буд" було визнано право замовника будівництва на об`єкт будівництва - газопровід, що не введений в експлуатацію: "Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка, Токмацького району Запорізької області. І черга будівництва. Міжселищний газопровід високого та середнього тиску". Основні параметри газопроводу:

- загальна довжина газопроводу -15,814 км; у т. ч.:

- підземний газопровід високого тиску: ПЕ1003ОН-11х10~2,003км; Ф90х8,2-2,610км;

- підземний газопровід середнього тиску: ПЕ1005ОК-17,6Ф110x6,3-2,502км; Ф90х5,2-5,600км; ФбЗхЗ.6-1,670км; Ф40хЗ,7-1,417км; надземний металевий газопровід хЗ-8,5;ФІ07x4-3,5м; ШГРУ20-2 В з коректором та ультразвуковим лічильником.

Адреса розташування газопроводу: Долинська сільська рада Токмацького району Запорізької області».

Аналогічних висновків дійшов Центральний апеляційний господарський суд під час розгляду справ № 908/1467/17 та 908/468/19.

З наведеного вбачається, що усім доводам відповідача, які викладено у відзиві на позовну заяву у даній справі № 908/1466/21, було надано правову оцінку під час розгляду судами вищевказаних справ з тими ж сторонами та спростовано. Факт користування відповідачем газопроводом є встановленим.

Зі змісту ст. ст. 13, 14, 526 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

В пункті 4 розділу І укладеного сторонами договору (в редакції проколу розбіжностей) визначено, що орієнтовна ціна договору складає 3 987 142,00 грн., що визначена на основі експертного звіту ПП "Бердянськміськбуд" від 08.12.2015 №454/1115 про оцінку майна, що є предметом цього договору.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ-1 договору (в редакції проколу розбіжностей), річна вартість користування майном складає 5% від вартості майна, що зазначена у п. 4 розділу І цього договору із врахуванням індексу інфляції.

Згідно з п. 2 розділу ІІ-1 договору (в редакції проколу розбіжностей) сума річної вартості користування майном, що передбачена п. 1 розділу ІІ-1 цього договору, підлягає помісячній сплаті користувачем на розрахунковий рахунок власника до останнього числа кожного місяця. Розмір місячної плати за користування майном вираховується наступним чином: сум/12 міс, де Сум - сума річної вартості користування майном, що передбачена п. 1 розділу ІІ-1 цього договору, 12 міс - кількість місяців у році.

Рішенням Господарського суду Запорізької області № 908/1467/17 від 15.01.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 26.11.2018, визнано обґрунтованими позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-буд" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" плати за користування спірним газопроводом за Договором №1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016 за період з 11.10.2016 по 30.06.2017 в розмірі 144 533,88 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області № 908/468/19 від 30.07.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 20.11.2019, з відповідача на користь позивача стягнуто плату за користування газопроводом за період з 10.07.2017 по 31.01.2019 в розмірі 443 253,40 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області № 908/501/20 від 30.07.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 22.07.2020, з відповідача на користь позивача стягнуто суму 259 028,20 грн заборгованості за користування газопроводом за період з 01.02.2019 по 31.01.2020.

Рішенням Господарського суду Запорізької області № 908/2304/20 від 09.11.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного суду від 26.01.2021, з відповідача на користь позивача стягнуто суму 160 731,06 грн заборгованості за користування газопроводом за період з 01.02.2020 по 31.08.2020.

Згідно з розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві у даній справі за період з 01.10.2019 по 30.09.2020 розмір місячної орендної плати із врахуванням індексу інфляції становить 22 961,58 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за користування майном за період заявлений у даній справі, а саме: з 01.09.2020 по 30.04.2021 розмір місячної орендної плати із врахуванням індексу інфляції становить 187 409,87 грн. (23 492,62 грн х 7).

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язання щодо внесення у спірний період плати за користування майном згідно з умовами договору, суду не надав.

Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 187 409,87 грн основного боргу за користування майном за вищевказаний період є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, згідно з викладеними у позовній заяві розрахунком, просить стягнути з відповідача суму 1620,43 грн - 3% річних від простроченої суми щомісячної оплати, які нараховано за загальний період з 01.10.2020 по 30.04.2021 включно та суму 7554,14 грн інфляційних втрат (нарахованих на заборгованість за жовтень 2020 року по квітень 2021 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань (прострочення виконання) суд вважає доведеним, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та втрат від інфляції є законними.

Перевіривши наведений розрахунок 3% річних суд вважає, що обґрунтованим розміром 3% є 1611,74 грн. У позові щодо стягнення 8,69 грн суд відмовляє.

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції суд зазначає наступне.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Згідно з рекомендаціями щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Приймаючи до уваги встановлений у договорі термін оплати користування майном - помісячна сплата здійснюється до останнього числа кожного місяця, нарахування індексу інфляції в даному випадку здійснюється, починаючи з місяця наступного за тим, в якому повинен був бути здійснений платіж.

Перевіриши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вваж є обґрунтованим їх розміром 7549,53 грн. У позові щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 4,61 грн суд відмовляє.

На підставі викладеного, позовні вимоги задовольняються судом частково.

Заперечення відповідача на позов суд вважає безпідставним, з урахуванням наведеного.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (вул. Заводська буд. 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Буд» (вул. Гоголя буд. 103/2, м. Токмак, Запорізька область, 71701, ідентифікаційний код юридичної особи 37218085) заборгованість у розмірі 187 409,87 грн (сто вісімдесят сім тисяч чотириста девять гривень 87 коп.), 3% річних у сумі 1611,74 грн (одна тисяча шістсот одинадцять гривень 74 коп), інфляційні втрати у розмірі 7549,53 грн (сім тисяч п`ятсот сорок девять гривень 53 коп). Видати наказ.

Стягнути з Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (вул. Заводська буд. 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Буд» (вул. Гоголя буд. 103/2, м. Токмак, Запорізька область, 71701, ідентифікаційний код юридичної особи 37218085) судовий збір у розмірі 2948,57 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок вісім гривень 57 коп.). Видати наказ.

У задоволенні позову в частині стягнення 3% річниху розмірі 8,69 грн та у розмірі 34 797,21 грн та інфляційних втрат у розмірі 4,61 грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов