ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2507/21

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву б/н від 25.08.2021 (вх. № 235/21 від 25.08.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» про вжиття заходів забезпечення позову

встановив:

25.08.2021 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» надійшла заява б/н від 25.08.2021 (вх. № 235/21 від 25.08.2021), в порядку ст. ст. 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті» в межах суми 5 556 231,23 грн.

В обґрунтування своєї заяви, заявник вказує на те, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті» був укладений Договір будівельного підряду № 19/08 від 18.08.2020, предметом якого є роботи з «Реконструкції приміщень для розміщення відділення невідкладної (екстренної) медичної допомоги КП «Лікарня № 1» за адресою: м. Житомир, вул. Бердичівська, 70».

Заявник вказує на те, що на виконання умов Договору будівельного підряду № 19/08 від 18.08.2020 останнім, в рахунок авансу, були перераховані на рахунок ТОВ «Моноліт-Будсіті» кошти в сумі 2 046 280,23 грн., однак в порушення умов договору ТОВ «Моноліт-Будсіті» підрядні роботи, у строки, визначені договором, не виконує.

Разом з цим, заявник вказує на те, що 21.08.2020 між ним та ТОВ «Моноліт-Будсіті» укладений Договір купівлі-продажу № 21/08, за умовами якого ТОВ «Моноліт-Будсіті» передає у власність ТОВ «Міттел» будівельні матеріали, які були придбані для будівельних робіт на об`єкті: «Реконструкції приміщень для розміщення відділення невідкладної (екстренної) медичної допомоги КП «Лікарня № 1» за адресою: м. Житомир, вул. Бердичівська, 70».

На підставі виставлених рахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «Міттел» здійснено перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті» в загальній сумі 3 506 951,00 грн.

Однак, за твердженням заявника будівельні матеріали заявнику передані не були та на об`єкті «Реконструкції приміщень для розміщення відділення невідкладної (екстренної) медичної допомоги КП «Лікарня № 1» за адресою: м. Житомир, вул. Бердичівська, 70» не використовувались. Сплачені кошти за непоставлені матеріали повернуті не були.

Таким чином, заявник стверджує про наявну за Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті» заборгованість в загальній сумі 5 556 231,23 грн., яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Моноліт-Будсіті» умов Договору будівельного підряду № 19/08 від 18.08.2020 та Договору купівлі-продажу № 21/08 від 21.08.2020.

Заявник звертає увагу на те, що заявлені до стягнення вимоги про стягнення 5 556 231,23 грн. складають значну суму коштів і, що існують об`єктивні підстави побоюватись того, що в результаті невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «Моноліт-Будсіті» може в подальшому істотно утруднить або зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Розглянувши заяву б/н від 25.08.2021 (вх. № 235/21 від 25.08.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, надавши оцінку поданим матеріалам щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» по сплаті судового збору за положеннями статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір» відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 129, 136, 140, 234 ГПК України, суд -

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Міттел» в задоволенні заяви б/н від 25.08.2021 (вх. № 235/21 від 25.08.2021) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена у встановленому в порядку.

Ухвалу підписано - 27.08.2021

Суддя О.О. Христенко