номер провадження справи 4/88/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 Справа № 908/1938/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП, (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44), представник позивача адвокат Миц Ірина Володимірівна, (02156, м. Київ, вул. Кіото, буд. 25, офіс203)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН, (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Польова, буд. 13)

про стягнення 158 997, 01 грн.

06.07.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. б/н від 01.07.21 (вх. № 2075/08-07/21 від 06.07.2021) Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН про стягнення 158 997, 01 грн. шкоди в порядку суброгації.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 справу № 908/1938/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1938/21 у порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/88/21, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. 1172 ЦК України, положеннях Закону України Про страхування, Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача 158 997, 01 грн. шкоди в порядку суброгації. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.07.2021 у справі № 908/1938/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 30.07.2021 подати відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН () є: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Польова, буд. 13, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 12.07.2021 про відкриття провадження у справі № 908/1938/21, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, повернулася на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового зв`язку: За закінченням терміну зберігання.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що судом вжито необхідних заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, 11.08.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 06.09.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

Матеріали справи свідчать, що 17.01.2018 між Приватним акціонерним товариством УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю Арсі Транс (Страхувальник) укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8181391 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме: автомобілем Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 відповідно до договору №0203-18 від 02.03.2018 оренди автотранспортного засобу переданий Товариством з обмеженою відповідальністю Арсі Транс в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН (відповідач у справі).

24.05.2018 на 265 км + 664 м. а/д Київ-Одеса, що на території Благовіщенського району Кіровоградської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом FLIEGL SDS, д.р.н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортного засобу Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 та транспортного засобу Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 .

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Ульяновского районного суду Кіровоградської області від 02.08.2018 у справі № 402/578/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вичиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП пошкоджено транспортний засіб Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 та транспортний засіб Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 , що підтверджується вказаною Постановою суду.

Власники пошкодженого Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 та Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 звернулись до позивача з повідомленням про ДТП та у останніх відібрано пояснення потерпілого щодо події (ОСЦПВ).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 проведено його огляд судовим експертом, про що складено висновок №39-18 від 18.06.2018 експертного товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу, відповідно до висновку вартість матеріального збитку завданого власнику Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 складає 1 220 107,59 грн., а також складено ремонту калькуляцію №39-18 від 14.06.2018, відповідно до якої вартість ремонту Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 складає 1313 751,55 грн.

Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви на виплату власника пошкодженого Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 складено Страховий акт №34 від 05.10.2018 на суму 95 000,00 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР072989 від 10.10.2018.

Також, з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 проведено його огляд, про що складено акти первинного та додаткового огляду та складено ремонту калькуляцію №18-164964 від 17.08.2018, відповідно до якої вартість ремонту Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 складає 63 997,01 грн.

Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви на виплату власника пошкодженого Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 складено Страховий акт МІ4 від 11.09.2018 на суму 63 997,01 грн., та здійснено виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученим №ЗР065283 від 12.09.2018.

Загалом загальна сума страхового відшкодування, що виплачена страховиком за страховим випадком (ДТП) 24.05.2018 на 265 км + 664 м. а/д Київ-Одеса, що на території Благовіщенського району Кіровоградської області за участю Забезпеченого Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом FLIEGL SDS, д.р.н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 склала 158 997,01 грн.

Несплата відповідачем страхового відшкодування стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що до позивача перейшло в межах суми 158 997,01 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Ульяновского районного суду Кіровоградської області від 02.08.2018 у справі № 402/578/18 вбачається, що транспортний засіб автомобіль Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власникам автомобіля Porsche Panamera, д.р.н. НОМЕР_3 та Mazda-6, д.р.н НОМЕР_4 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

На час скоєння ДТП зазначена особа перебувала у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН (відповідачем у справі), на підставі Наказу №2-ОК від 01.03.2018.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п., п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 , встановлена в судовому порядку.

Статтею 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. (ст. 5 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів)

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. (ч. 2 ст. 14 ЦК України)

За приписами ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Відповідно до п. 37.1 ст. 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. (пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 вказаного Закону).

Згідно абзацу «г» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом, цивільну відповідальність власника автомобіля Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 застраховано ПрАТ УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП за полісом № АК/8181391, і відповідно саме ПрАТ УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 .

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону Про страхування можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому за змістом статті 1194 ЦК України відшкодовується різниця саме між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності.

Матеріалами справи підтверджено, що Автомобіль Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 відповідно до договору №0203-18 від 02.03.2018 оренди автотранспортного засобу переданий в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН, доказів іншого матеріали справи не містять.

За приписами ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

На час скоєння ДТП водій транспортного засобу Volvo FH13/440 д.р.н. НОМЕР_1 перебував у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН (відповідачем у справі), на підставі Наказу №2-ОК від 01.03.2018.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як вже зазначалось, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 158997, 01 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № ЗР072989 від 10.10.2018 та №ЗР065283 від 12.09.2018.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Водночас, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги або ж заперечення.

Станом на час вирішення справи відповідач доказів відшкодування позивачу 158 997, 01 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суду не надав.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, відповідач не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власників зазначених автомобілів та/або позивача, тому позовні вимоги позивача у розмірі 158 997, 01 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач свою правову позицію у справі не висловив.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст., ст. 129, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ТРАНС ЛАЙН, (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Польова, буд. 13, ідентифікаційний код юридичної особи 41817759) на користь Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП, (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, ідентифікаційний код юридичної особи 24175269) 158 997 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 01 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2021 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.