ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Справа№ 911/1228/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Кириленко О.П., на підставі ордеру ЗП № 031525 від 14.09.20

від відповідача: адвокат Андрієнко С.В., на підставі ордеру АА № 1077984 від 01.02.21

від третьої особи: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз",

на рішення Господарського суду Київської області від 16 грудня 2020 року (повний текст складено 28.12.2020 р.)

у справі № 911/1228/20 (суддя Сокуренко Л.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс ЛТД",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Сніжнянськхіммаш"

про стягнення 4 500 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс ЛТД", про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 4 500 000,00 грн (а.с. 1-8, том 1).

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що перерахування на користь відповідача платіжним дорученням №3873 від 11.04.2013 грошових коштів в сумі 4 500 000,00 грн. є безпідставним, що підтверджується перевіркою Головного управління ДФС у місті Києві, за результатами якої складено Акт за № 375/26-15-14-01-03/153117. Стверджує, що вказані грошові кошти мають правовий режим безпідставно набутого майна та мають бути повернуті позивачу у відповідності до вимог ст. 1212 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1 Рішенням Господарського суду Київської області від 16.12.2020 у справі № 911/1228/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2020 (а.с. 39-52).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1 14.01.2021 АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 25/21 від 14.01.2021, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2020 у справі № 911/1228/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позов Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс ЛТД", за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Сніжнянський завод хімічного машинобудування" про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 4 500 000,00 грн.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. В апеляційній скарзі позивач зазначає про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає про встановлення фактичної обставини справи щодо існування між сторонами реальних господарських операцій із поставки на підставі неналежних, недопустимих, недостовірних та невірогідних доказів.

4.2. Крім того, позивач посилається на наявну судову практику, що податкові накладні не є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Також, позивач наголошує на тому, що в папері з назвою «Копія Рахунку-фактури №Т-0000143 від 05.11.2012 р.» вказані реквізити постачальника (Відповідача) в банківській установі - ПАТ «Класик банк». А в папері з назвою «Копія Договору № 878 від 15.08.2012 р.» вказані реквізити постачальника (Відповідача) в банківській установі - ПАТ КБ «Преміум». Таке не співпадіння банківських реквізитів, на думку позивача, вказує про відсутність існування договірних відносин між позивачем та відповідачем. Додатково позивач посилається на те, що у платіжному документі на помилкове перерахування спірних коштів немає жодного згадування про документ із словами «Рахунок-фактура №Т- 0000143» та/або цифри « 05.11.2012 р.».

4.3. Скаржник також вказує на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою відмінність як за змістом, так і за учасниками правочину, фотографічних зображень документу із назвою «Договор № 878» із фотографічними зображеннями документу під назвою «Договор № 878», долученого до матеріалів справи відповідачем.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. За твердженнями відповідача, грошові кошти у розмірі 4 500 000,00 грн., стягнення яких є предметом даної справи, не є безпідставно набутими відповідачем коштами. В свою чергу, за переконанням відповідача, зазначені грошові кошти були перераховані позивачем відповідачу, в якості належного виконання АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» умов укладеного 15.08.2012 між сторонами договору № 878, за умовами якого постачальник (відповідач) зобов`язався передати (поставити) у визначений договором строк у власність покупця (позивача) товар (обладнання) згідно Специфікації (Додаток №1). В підтвердження зазначених обставин, відповідачем також зазначено, що останнім на момент отримання спірних грошових коштів було зареєстровано зазначені податкові зобов`язання.

6. Розподіл справи:

6.1 Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2021, матеріали судової справи № 911/1228/20 разом з апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Тищенко О.В., Куксов В.В.

6.2 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1228/20 за апеляційною скаргою Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2020 та повідомлено учасників справи проте, що розгляд справи відбудеться 08.06.2021.

6.3 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.07.2021.

6.4 Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. та судді Куксова В.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду справи № 911/1228/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Козир Т.П., Кравчук Г.А.

6.5 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021, у зв`язку із зміною складу судової колегії, апеляційну скаргу прийнято до свого провадження у новому складі та призначено її до розгляду на 31.08.2021.

6.6 Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021, у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П., Кравчука Г.А., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду справи № 911/1228/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.7 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021, у зв`язку із зміною складу судової колегії, апеляційну скаргу прийнято до свого провадження у новому складі.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1 В судове засідання 31.08.2021 з`явилися уповноважені представники скаржника та відповідача.

7.2 Представник скаржника (позивача) АТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити.

7.3 Представник відповідача ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» проти поданої апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

7.4 Третя особа в судове засідання 31.08.2021 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

7.5 Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

7.6 Зі змісту п. 1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

7.7 Приймаючи до уваги, що явка третьої особи в судове засідання судом не визнавалась обов`язковою, а сторони скористалися наданими їм процесуальним законодавством правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Позивачем платіжним дорученням № 3873 від 11.04.2013 було здійснено перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» у розмірі 4 500 000,00 грн. (том І а.с. 13)

8.2. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідачем долучено до матеріалів справи копії договору № 878 від 15.08.2012, додатку № 1(специфікацію) до нього та рахунку-фактури № Т-00000143 від 05.11.2012. Оригінали вказаних документів, на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду, відповідачем для огляду не надано, з посиланням на виїмку документів правоохоронними органами ( том. І а.с. 119-125).

8.3. Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем поставки товару.

8.4. В той же час, судом встановлено, що у сторін відсутні оригінали договору поставки, специфікації до нього та рахунку-фактури, а до матеріалів справи долучені тільки копії зазначених документів.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1 Предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі 4 500 000,00 грн. на підставі статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав. Таким чином, позивач у даній справі повинен, на підтвердження заявлених позовних вимог, довести відсутність договірних зобов`язань між сторонами.

9.2 Відповідно до листа-вимоги Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» за № 294/20 від 10.04.2020, адресованого відповідачу, вбачається, що станом на 10.04.2020 у балансі ДАТ «Чорноморнафтогаз» обліковується дебіторська заборгованість ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» у розмірі 29 500 000,00 грн, при цьому обставини і причини виникнення такої заборгованості, крім платіжних доручень про перерахування коштів, у ДАТ «Чорноморнафтогаз» відсутні. Зазначено, що вказані кошти, що набуті або збережені ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» без достатньої правової підстави мають правовий режим безпідставно набутого майна у відповідності до ст. 1212 ЦК України, у зв`язку з чим ДАТ «Чорноморнафтогаз» просив у термін до 30.04.2020 надати належним чином завірені копії первинних документів, що стали підставою для отримання вказаних коштів, а у разі відсутності - вимагав повернути вказані кошти (том І а.с. 15-16).

9.3 Доказів надання відповіді на вказаний лист-вимогу з боку відповідача, як і надання відповідачем позивачу підтверджуючих документів, що стали підставою для перерахування спірної суми грошових коштів, матеріали справи не містять.

9.4 Відповідачем до поданих 10.09.2020 письмових пояснень, на підтвердження існування між сторонами договірних зобов`язань, долучено копію договору № 878 від 15.08.2012, укладеного між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» (постачальник) та Публічним акціонерним «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (покупець) (том І а.с. 116-123).

9.5. При цьому позивачем 10.09.2020 до клопотання про долучення до матеріалів справи надано копію договору з аналогічним номером 878 від 15.08.2012, проте з іншим суб`єктним складом, а саме укладеного між Публічним акціонерним «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (замовник) та ТОВ «Спільне Українсько-Російське підприємство «Стан-Комплект» (виконавець) та різним предметом договору (том І а.с. 134-142).

9.6. Таким чином, матеріали справи містять відмінні за суб`єктним складом та предметом договори, проте з аналогічним номером та датою укладення, оригінали яких жодною із сторін не надано.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що спірні грошові кошти у розмірі 4 500 000,00 грн. були перераховані позивачем відповідачу в межах виконання умов договору поставки № 878 від 15.08.2012 і позивачем не було доведено суду безпідставності здійсненого останнім грошового переказу відповідачу у сумі 4 500 000,00 грн, з огляду на наступне.

10.2 Згідно п. 12.2. договору вказаний договір складено у двох екземплярах, по одному екземпляру для кожної сторони. При цьому кожен екземпляр має однакову юридичну силу.

10.3 Таким чином, за умови фактичного укладення між сторонами вказаного договору, як у позивача, так і у відповідача має бути в наявності оригінал даного договору.

10.4 Відповідач підтверджує факт укладення між сторонами спірного договору поставки за № 878 від 15.08.2012 (том І, а.с. 116-118).

10.5 Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.2020 судом першої інстанції постановлено витребувати у відповідача оригінал договору № 878 від 15.08.2012, укладеного між позивачем та відповідачем.

10.6 Відповідно до ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

10.7 Матеріали справи не містять оригіналу зазначеного договору № 878 від 15.08.2012, укладеного між позивачем та відповідачем та/або відомостей про дослідження судом першої інстанції зазначеного оригіналу договору в судовому засіданні.

10.8 Керуючись ч. 6 ст. 91 ГПК України, колегія суддів виходить з того що оригінал договору № 878 від 15.08.2012 не поданий, позивач ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

10.9 Таким чином, у зв`язку з не наданням відповідачем, на виконання ухвали суду першої інстанції від 10.09.2020, оригіналу договору № 878 від 15.08.2012, укладеного між сторонами, подія укладення між сторонами такого договору № 878 від 15.08.2012 є невстановленою.

10.10. Матеріали справи не містять інших належних доказів в частині факту укладення між сторонами правочину (договору поставки), на виконання якого позивачем здійснено перерахування спірної суми грошових коштів.

10.11. Колегія суддів також не погоджується із судом першої інстанції про врахування обставини давності складення договору поставки, специфікації до нього, рахунку-фактури, а також обставин окупації території України, а саме: Донецької та Луганської областей (територія, на якій мало бути виготовлено обладнання, згідно договору, укладеного відповідачем з ПАТ "Сніжнянськхіммаш", з метою виконання умов спірного договору), а також, території АР Крим (територія, де фактично знаходився позивач та його первинні документи), оскільки давність укладення правочинів не може вважатися підставою відсутності оригіналу такого правочину у жодної із сторін. При цьому зареєстрованим місцезнаходженням відповідача є м. Київ, відповідно збереження документації по фактам укладених правочинів не могла здійснюватися у межах території АР Крим, Донецької або Луганської областей.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Суд приймає аргумент позивача про необґрунтованість прийняття копії договору № 878 від 15.08.2012, за підписом сторін, враховуючи не надання відповідачем оригіналу такого договору.

11.2. Також, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про відсутність у матеріалах справи доказів погодження НАК «Нафтогаз» договору № 878 від 15.08.2012 у розумінні п. 11.1. цього договору.

11.3. При цьому аргументи про наявність або відсутність податкових накладних, наявності повноважень на укладення договору не досліджуються судом, оскільки не входять до предмету доказування, враховуючи предмет заявлених позовних вимог.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про порушення прав позивача на повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 4 500 000,00 грн., як безпідставно отримані, без підтвердження існування відповідних договірних правовідносин між сторонами.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України).

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

13.7. Згідно із ч. 5, 6 ст. 91 ГПК України «Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги».

13.8. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.9. Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

13.10. Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

13.11. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

13.12. Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

13.13. Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

13.14. Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

13.15. Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13.16. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.17. Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

13.18. За приписами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

13.19. Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.20. Відповідно до ст. 1212 цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

13.21. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

13.22. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

13.23. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений раніше у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

13.24. Таким чином, відповідач, отримавши від позивача грошові кошти у розмірі 4 500 000,00 грн., використовуючи останні без існування відповідних договірних зобов`язань між сторонами, зобов`язаний повернути ці кошти позивачу на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

13.25. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.26. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

13.27. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.28. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1 Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з`ясування обставин справи, яке полягало у недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (щодо наявності договірних зобов`язань між сторонами). Крім того, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права в частині прийняття копії договору, долученого до матеріалів справи відповідачем, без надання витребуваного судом оригіналу такого договору.

14.2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2020 у справі № 911/1228/20 задовольнити.

14.3. Рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2020 у справі №911/1228/20 скасувати. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" задовольнити повністю.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, покласти на відповідача.

15.2 Щодо витрат позивача на поштові відправлення, то суд вважає, що вказані витрати не є судовими витратами у розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст..ст. 2, 5, 14, 73, 74, 79, 86, 91, 129, 207,236, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2020 у справі № 911/1228/20 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2020 у справі №911/1228/20 скасувати та прийняти нове рішення:

«І. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" задовольнити повністю.

ІІ. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» (вул.. Києво-Мироцька, буд. 170В, м. Буча, Київська область, 08292, ідентифікаційний код 30531000) на користь Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (вул.. Б. Хмельницького, буд. 26, оф. 505, м. Київ, 01030, ідентифікаційний код 00153117) 4 500 000 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

ІІІ. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» (вул.. Києво-Мироцька, буд. 170В, м. Буча, Київська область, 08292, ідентифікаційний код 30531000) на користь Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (вул. Б. Хмельницького, буд. 26, оф. 505, м. Київ, 01030, ідентифікаційний код 00153117) 67 500 (шістдесят сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. судового збору».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» (вул.. Києво-Мироцька, буд. 170В, м. Буча, Київська область, 08292, ідентифікаційний код 30531000) на користь Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (вул.. Б. Хмельницького, буд. 26, оф. 505, м. Київ, 01030, ідентифікаційний код 00153117) 101 250 (сто одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

5. Справу №911/1228/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 2 вересня 2021 року.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко