ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 рокуСправа № 912/1820/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1820/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "САН БІ УКРАЇНА", 02121, м. Київ, вул. Автопаркова, 7

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дворовенка Віктора Павловича, АДРЕСА_1

про стягнення 727 029,82 грн

Представники сторін:

від позивача - Іващишин В.М., директор;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "САН БІ УКРАЇНА" (далі - ТОВ "САН БІ УКРАЇНА", позивач) до Фізичної особи-підприємця Дворовенка Віктора Павловича (далі - ФОП Дворовенко В.П., відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 727 029,82 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем зобов`язань по агентському договору №31/07-20 від 31.07.2020 в частині закупівлі натурального бджолиного меду від пасічників.

Ухвалою від 22.06.2021 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1820/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.07.2021 та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

29.07.2021 суд ухвалою закрив підготовче провадження у справі №912/1820/21 та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.08.2021 о 15:00 год.

29.07.2021 суд розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 29.07.2021 позивачем підтримано позовні вимоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив. Відзив на позов відповідачем суду не подано.

При цьому, господарський суд враховує, що копія ухвали від 22.06.2021 двічі направлялась на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позові та є адресою його місцезнаходження відповідно до сформованого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 28630, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Криничне, вул. Ангеліної Паші, буд.14, кв. 1.

Зазначену ухвалу направлено рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Однак, поштові конверти із вкладенням - копія ухвали від 22.06.2021, повернуті органом поштового зв`язку із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", поштові штемпелі містять дату 25.06.2021 та 05.07.2021.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Судом враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами)) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4, відповідно до якого пд час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Станом на дату судового засідання відповідачем не подано суду відповідного клопотання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.46 даної Доповіді:

"Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Поряд з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з метою не затягування розгляду справи, та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду від 22.06.2021 та від 29.07.2021 у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею.

Крім того, копія ухвали відправлена також на електронну пошту відповідача, адреса якої зазначена у сформованому судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: .

Господарський суд приймає до уваги, що ФОП Дворовенко В.П. мав можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 19.08.2021 за відсутності представника відповідача.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 19.08.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 між ТОВ "Сан Бі Україна" (довіритель) та ФОП Дворовенко Віктором Павловичем (комерційний агент) укладено агентський договір № 31/07-20 (далі - Договір, а.с. 11), за умовами якого Комерційний агент діє на підставі довіреності від 31 липня 2020 р. та у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов`язується надати довірителю послуги, передбачені п. 1.2 цього Договору, від імені довірителя і за його рахунок.

Пунктами 1.2., 4.1. Договору передбачено перелік послуг за цим Договором та умови закупівлі.

Згідно Договору, довіритель забезпечує Комерційного агента грошовими коштами для закупівлі Товару шляхом перерахування їх на банківський рахунок Комерційного агента та виплачує Комерційному агенту винагороду (п. 2.2. ).

За умовами п. 2.1., 5.1., 5.2. Договору, комерційний агент зобов`язаний за результатами роботи складати Звіт Комерційного агента (акт прийому-передачі наданих агентських послуг), який затверджується Довірителем, та підлягає оплаті останнім на користь Комерційного агента. За виконані послуги та Договором довіритель сплачує комерційному агенту винагороду в розмірі 0,50 грн без ПДВ за кожний кілограм придбаного Товару (меду). Довіритель здійснює оплату винагороди після підписання сторонами Звіту Комерційного агента (Акту прийому-передачі наданих агентських послуг). Розмір винагороди може змінюватись лише за згодою сторін, шляхом підписання Додаткової угоди до Договору. Звіт Комерційного агента (Акту прийому-передачі наданих агентських послуг) складається Комерційним агентом за період в один квартал і подається на розгляд довірителю протягом наступного за цим кварталом місяця.

У 8 розділі Договору сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами то його скріплення печатками сторін. Строк дії цього Договору - до 31.12.2020 р. Якщо жодна із сторін за 10 (десять) календарних днів не попередить іншу про закінчення дії даного Договору, цей Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Даний Договір може бути припинений достроково за бажанням будь-якої із Сторін, яка повинна попередити про цt іншу Сторону не пізніше, ніж за 10 (десять) днів до дати припинення.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

31.07.2020 ТОВ "САН БІ УКРАЇНА" видано ФОП Дворовенку В.П. довіреність (а.с. 12).

На придбання Товару довірителем сплачено комерційному агенту грошові кошти на закупівлю меду в загальному розмірі 650 000,00 грн та перераховано комісію згідно договору в розмірі 10000,00 грн, що підтверджується поданими у справу платіжними дорученнями (а.с. 13-16).

Як зазначає позивач, відповідач порушив зобов`язання з виконання умов Договору, після отримання від позивача грошових коштів на закупівлю Товару не здійснив відповідні зобов`язання на користь позивача.

15.09.2020 ТОВ "САН БІ УКРАЇНА" направлено на адресу ФОП Дворовенка В.П. лист №1/14.09.20 від 14.09.2020 про припинення повноважень комерційного агента та припинення дії агентського договору №31/07-20 від 31.07.2020, з вимогою повернути довіреність від 31.07.2020 та в строк, що не перевищує 3-х робочих днів, повернути кошти в розмірі 660000,00 грн.

У гарантійному листі від 08.10.2020 ФОП Дворовенко В.П. зазначив, що згідно листа ТОВ "САН БІ УКРАЇНА" №1/14.09.20 від 14.09.2020 Договір припинено, повернення коштів заплановано 09-10.11.2020.

30.11.2020 ТОВ "САН БІ УКРАЇНА" направлено на адресу ФОП Дворовенка В.П. лист №1/27.11.20 від 27.11.2020 з вимогою повернути в строк, що не перевищує 3-х робочих днів, повернути кошти в розмірі 660000,00 грн завдані збитки.

З підстав викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Нормами ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України визначено, що договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 1011 ЦК України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Як випливає з наведеного визначення, сутність договору комісії полягає в тому, що одна сторона (комітент) уповноважує іншу сторону (комісіонера) вчинити один або кілька правочинів від імені останнього і за власний рахунок.

Згідно з частиною 1 ст. 1014 ЦК України, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ст. 1018 ЦК України).

Після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії (ч. 1 ст. 1022 ЦК України).

Комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії (ч. 1 ст. 1013 ЦК України).

Норми ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України визначають, що зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору ТОВ "САН БІ УКРАЇНА" перераховано ФОП Дворовенку В.П. грошові кошти на закупівлю меду в загальному розмірі 650000,00 грн та комісію згідно договору в розмірі 10000,00 грн.

Доказів виконання ФОП Дворовенком В.П. зобов`язань по Договору суду не подано.

Відповідачем не спростовано та не заперечено обставин отримання грошових коштів за Договором та невиконання його умов.

Частина 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. Лише у випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Частиною 1 ст. 1025 ЦК України передбачено право комітента відмовитися від договору комісії.

Пунктом 3.2. Договору сторони погодили права комітента, зокрема, в будь-який час припинити повноваження комерційного агента, що тягне за собою припинення цього Договору. Також, в п. 8.3. Договору передбачено, що Договір може бути припинений дострокового за бажанням будь-якої із сторін, яка повинна попередити про це іншу сторону не пізніше, ніж за 10 днів до дати припинення.

15.09.2020 ТОВ "САН БІ УКРАЇНА" направлено на адресу ФОП Дворовенка В.П. лист №1/14.09.20 від 14.09.2020 (а.с. 17-19) про припинення повноважень комерційного агента та припинення дії агентського договору №31/07-20 від 31.07.2020.

Відповідно до ч. 1 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень (затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України від 28.11.13р. №958) ці Нормативи і нормативні строки розроблено відповідно до Закону України "Про поштовий зв`язок", актів Всесвітнього поштового союзу, Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з ч. 1, 2 розділу 2 цих правил, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, днем отримання відповідачем листа №1/14.09.20 від 14.09.2020 є 21.09.2021.

З підстав наведеного, приймаючи до уваги п. 8.3. Договору, наявні підстави вважати розірваним Договір з 02.10.2020.

Згідно п. 2.1. Договору, до обов`язків комерційного агента належить після вчинення правочинів, визначених в п.1.2 цього Договору, або в разі припинення цього Договору до моменту вчинення таких правочинів, негайно повернути довірителю видану ним довіреність, строк якої не закінчився, грошові кошти, що залишилися у нього, та все отримане у зв`язку із вчиненням вказаних правочинів, окрім агентської винагороди.

З підстав вищевикладеного в сукупності, суд дійшов висновку підтвердження матеріалами справи та про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 660 000,00 грн суми основного боргу.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Позивачем заявлено до стягнення 53 916,08 грн інфляційних втрат нарахованих за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року та 13 113,74 грн 3% річних за період з 29.09.2020 по 28.05.2021.

Стосовно нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, суд вважає такі нарахування правомірними, оскільки вказані нарахування застосовуються в силу норм закону по факту порушення грошових зобов`язань (повернення грошових коштів). Вказані нарахування не обмеженні законодавчими строками та здійснюються допоки не буде виконано грошове зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних (а.с. 23), враховуючи встановлену судом дату розірвання договору та, відповідно, прострочення відповідачем зобов`язання по поверненню грошових коштів за Договором, судом встановлено, що позивачем невірно здійснено нарахування 3% річних.

В межах періоду розрахунку позивача, суд наводить наступний розрахунок 3% річних: з 02.10.2020 по 28.05.2021 з суми боргу 660000,00 грн 3% річних становлять 12 951,44 грн.

Підстави для стягнення 3% річних в іншій частині відсутні.

Перевищень сум в розрахунку інфляційних втрат суд не встановив, а тому інфляційні втрати в розмірі 53 916,08 грн за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року підлягають стягненню повністю.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "САН БІ УКРАЇНА" у даній справі підлягають частковому задоволенню в сумі 660 000,00 грн основного боргу, 12 951,44 грн 3% річних та 53 916,08 грн інфляційних втрат. У задоволенні позову в іншій частині стягнення суд відмовляє за наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дворовенка Віктора Павловича ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САН БІ УКРАЇНА" (02121, м. Київ, вул. Автопаркова, 7, і.к. 33020893) 660 000,00 грн основного боргу, 12 951,44 грн 3% річних та 53 916,08 грн інфляційних втрат, а також 10 903,02 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу на електронну пошту , відповідачу на поштову адресу та електронну пошту .

Повне рішення складено 28.08.2021.

Суддя В.Г. Кабакова