ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/440/21
Провадження №34/913/440/21
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Комунального підприємства «Інноваційно-інформаційний центр», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Донбас Онлайн», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про стягнення 93 890 грн. 09 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Суть спору: Комунальне підприємство «Інноваційно-інформаційний центр» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Донбас Онлайн», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 в розмірі 86 319 грн. 01 коп., 0,1% пеню за порушення строків виконання зобов`язання в сумі 86 грн. 32 коп., штраф в сумі 5 642 грн. 34 коп., 3% річних в розмірі 559 грн. 02 коп. та інфляційні втрати в сумі 1 283 грн. 40 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2020 між сторонами було укладено Договір про надання послуг з трансляції радіопрограм №21, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з трансляції радіопрограми «Донбас Онлайн» (код ДК 021:2015:6422000-4 «Телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних»), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.
Як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та надав відповідачу послуги в період з січня по травень 2021 року, що підтверджується Актами приймання-передачі послуг №1 від 29.01.2021 за січень 2021 року на суму 22 168 грн. 22 коп., №12 від 26.02.2021 за лютий 2021 року на суму 19 844 грн. 14 коп., №50 від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 22 138 грн. 43 коп., №79 від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 21 453 грн. 12 коп. та №84 від 01.05.2021 за травень 2021 року на суму 715 грн. 10 коп., які разом з рахунками на їх оплату були направлені відповідачу.
В свою чергу, відповідач зобов`язання за Договором належним чином не виконав та не здійснив оплату послуг з трансляції радіопрограм, наданих в період з січня по травень 2021 року, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 86 319 грн. 01 коп.
При цьому, позивач вказує, що 02.05.2021 у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг Договір про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 було розірвано в односторонньому порядку на підставі його листа №74 від 17.03.2021.
Вищенаведене стало підставою для звернення позивача до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 справу №913/440/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без виклику сторін.
Проте, відповідач своїм процесуальним правом не скористався, оскільки відзиву на позовну заяву, письмових пояснень чи будь-яких інших заяв по суті від відповідача в даній справі не надходило.
15.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача №195 від 14.07.2021, у якому просив долучити до матеріалів справи платіжне доручення від 13.07.2021 №1499 про сплату судового збору в розмірі 2 270 грн.
Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення та долучення до матеріалів справи платіжного доручення від 13.07.2021 №1499.
Оскільки відповідачем не надано суду відзиву із викладенням власної правової позиції, розгляд справи здійснюється на підставі ст. 165 ГПК України за наявними в справі матеріалами.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
11.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Донбас Онлайн» (Замовник, відповідач) та Комунальним підприємством «Інноваційно-інформаційний центр» (Виконавець, позивач) було укладено Договір про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 (далі Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з трансляції радіопрограми «Донбас Онлайн» (код ДК 021:2015:6422000-4 «Телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних»), надалі Послуги, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити надані позивачем послуги (а.с. 7-12).
Послуги з трансляції радіопрограми надаються технічними засобами виконавця в обсягах, зазначених у Додатку №1 до Договору. Надання послуг здійснюється цілодобово. Територія надання Послуг та обсяг мовлення за цим Договором визначається відповідно до Ліцензії на мовлення Замовника, протягом дії Договору (п.п. 1.2., 1.3. Договору).
Згідно з п. 1.4. Договору виконавець повинен надати послуги з трансляції радіопрограм, якість яких відповідає стандартам та Правилам технічної експлуатації для даного виду послуг.
Відповідно до розділу 2 Договору ціна Договору є договірною та становить 216 616 грн. 91 коп., крім того ПДВ (20%) 43 323 грн. 38 коп., а разом з ПДВ 259 940 грн. 30 коп.
Розмір плати за послуги може змінюватися на вимогу однією зі сторін в разі зміни законодавчих, нормативно-правових та інших актів, введення інших обов`язкових платежів та зборів, зміни цін та тарифів, а також в разі зміни кількості (типу) обладнання, встановленого на технологічних площадках Передавальної станції та в інших випадках. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до Договору , шляхом укладення Додаткової угоди. Внесення змін в односторонньому порядку не допускається (п. 2.1. Договору).
За змістом п. 3.1. Договору оплата наданих послуг здійснюється замовником на підставі наданого виконавцем Акту приймання-передачі наданих послуг та рахунку.
Виконавець щомісячно до 5 (п`ятого) числа наступного за звітним місяцем, в якому надавалися Послуги за Договором, складає Акт приймання-передачі наданих послуг в двох примірниках з повною розшифровкою за підсумками роботи технічних засобів у відповідності до Додатку №1 до Договору, та направляє рахунок та Акт приймання-передачі наданих послуг Замовнику (п. 3.2. Договору).
За умовами п.п 3.3.-3.5. Договору замовник розглядає Акт приймання-передачі наданих послуг протягом трьох робочих днів з моменту отримання, у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує Акт і повертає один примірник Виконавцю. За наявності зауважень або заперечень до Акту приймання-передачі наданих послуг, Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів після їх отримання складає протокол зауважень або заперечень, направляє його Виконавцю та/або скликає оперативну нараду Сторін для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі непогодження Сторін на оперативній нараді, спірні питання вирішуються у судовому порядку. За відсутності зауважень Акт приймання-передачі наданих послуг вважається узгодженим, сума зазначена в Акті узгодженою, що є підставою для розрахунків за надані послуги з трансляції радіопрограм.
Положеннями п.п. 3.6.-3.7. Договору визначено, що у разі неотримання Виконавцем протоколу зауважень або заперечень від Замовника в зазначений в Договорі строк, послуги вважаються прийнятими Замовником в обсязі, визначеному Актом приймання-передачі наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою Сторонами і підлягає оплаті. Послуги також вважаються прийнятими Замовником в обсязі, визначеному Актом приймання-передачі наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою Сторонами і підлягає оплаті у разі, коли Виконавець направив на адресу Замовника Акт, але останній з будь-яких причин не отримав його і Акт було повернуто відділенням поштового зв`язку Виконавцю.
Щомісячна оплата здійснюється замовником в межах замовлення послуг за фактично відпрацьований час протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (п. 3.9. Договору).
При цьому, згідно приписів п. 3.11. Договору у разі припинення (розірвання) Договору Замовник оплачує фактично надані Послуги. Закінчення строку дії Договору не звільняє Замовника від обов`язку сплатити заборгованість Виконавцю, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.
Відповідно до п.п. 4.1.,4.2. Договору строк надання Послуг: з 01.01.2021 по 31.12.2021 (включно). Місце надання Послуг: Луганська область, Новоайдарський район.
Сторони у п. 9.1. визначили, що Договір набирає чинності з 01.01.2021 і діє по 31.12.2021 включно, а в частині розрахунків та виконання обов`язків, що виникли під час дії Договору, до повного їх виконання.
Даний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками без жодних застережень та зауважень.
На виконання умов Договору сторони підписали та скріпили печатками Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 29.01.2021 на суму 22 168 грн. 22 коп. з ПДВ, №12 від 26.02.2021 на суму 19 844 грн. 14 коп. з ПДВ, №50 від 31.03.2021 на суму 22 138 грн. 43 коп. з ПДВ, №79 від 30.04.2021 на суму 21 453 грн. 12 коп. з ПДВ, №84 від 01.05.2021 на суму 715 грн. 10 коп. з ПДВ (а.с. 23, 25, 29, 33, 37).
На підставі підписаних Актів здачі-приймання робіт (надання послуг), позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату №1 від 29.01.2021 на суму 22 168 грн. 22 коп., №12 від 26.02.2021 на суму 19 844 грн. 14 коп., №49 від 22.03.2021 на суму 22 138 грн. 43 коп., №78 від 19.04.2021 на суму 21 453 грн. 12 коп. та №83 від 05.05.2021 на суму 715 грн. 10 коп. відповідно (а.с. 24, 26, 30, 34, 38).
В подальшому позивачем на адресу відповідача був направлений лист №74 від 17.03.2021 про розірвання Договору в односторонньому порядку, у зв`язку з несплатою за надані у січні та лютому 2021 послуги з трансляції радіопрограм за Договором (а.с. 22).
Оскільки відповідачем обов`язок щодо сплати заборгованості за Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 86 319 грн. 01 коп., 0,1% пені за порушення строків виконання зобов`язання в сумі 86 грн. 32 коп., штрафу в сумі 5 642 грн. 34 коп., 3% річних в розмірі 559 грн. 02 коп. та інфляційних втрат в сумі 1 283 грн. 40 коп.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є договором надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 встановлений строк виконання зобов`язання щодо розрахунку за послуги протягом десяти банківських днів з моменту отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (п. 3.9. Договору).
За таких обставин строк оплати за рахунком на оплату №1 від 29.01.2021 на суму 22 168 грн. 22 коп. почався 01.04.2021 та закінчився 15.04.2021.
Відповідно за рахунком на оплату №12 від 26.02.2021 на суму 19 844 грн. 14 коп. відповідач мав сплатити з 01.04.2021 по 15.04.2021;
за рахунком на оплату №49 від 22.03.2021 на суму 22 138 грн. 43 коп. з 01.04.2021 по 15.04.2021;
за рахунком на оплату №78 від 19.04.2021 на суму 21 453 грн. 12 коп. з 26.04.2021 по 12.05.2021;
а за рахунком на оплату №83 від 05.05.2021 на суму 715 грн. 10 коп. - з 14.05.2021 по 27.05.2021.
Натомість, з розрахунку наданого позивачем вбачається, що відповідач мав сплатити за послуги надані в січні 2021 року за рахунком на оплату №1 від 29.01.2021 з 19.03.2021 по 01.04.2021;
за послуги надані в лютому 2021 року за рахунком на оплату №12 від 26.02.2021 з 19.03.2021 по 01.04.2021;
за послуги надані в березні 2021 року за рахунком на оплату №49 від 22.03.2021 з 26.03.2021 по 08.04.2021;
за послуги надані в квітні 2021 року за рахунком на оплату №78 від 19.04.2021 з 22.04.2021 по 07.05.2021;
та за послуги надані в травні 2021 року за рахунком на оплату №83 від 05.05.2021 з 14.05.2021 по 27.05.2021.
Суд вважає такий розрахунок строку сплати за зобов`язаннями згідно Договору про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 помилковим, оскільки позивач починає обраховувати цей строк не з моменту отримання рахунку відповідачем, як передбачено умовами п. 3.9. Договору, а з дати прийняття поштовою установою листа позивача з рахунком та Актом для відправлення.
В будь-якому разі, з матеріалів справи вбачається, що у встановлений Договором строк, відповідач за надані послуги з трансляції радіопрограм не розрахувався.
В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати за послуги надані згідно з Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020, позивач направив йому лист №74 від 17.03.2021, в якому повідомив про розірвання цього Договору в односторонньому порядку в разі несплати відповідачем заборгованості за надані в січні та лютому 2021 року послуги з трансляції радіопрограм в розмірі 42 012 грн. 36 коп. (а.с. 22).
Сторони у п. 9.4. Договору передбачили, що виконавець має право розірвати Договір в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного листа з повідомленням про вручення не пізніше ніж за 20 календарних днів до дати розірвання, в наступних випадках: уразі несплати Замовником наданих послуг протягом 2-х (двох) місяців поспіль; у разі порушення Замовником умов, передбачених Ліцензією на мовлення.
Однак, вимогу позивача сплатити заборгованість в розмірі 42 012 грн. 36 коп. за надані в січні та лютому 2021 послуги з трансляції радіопрограм відповідач не виконав, тому з 02.05.2021 Договір про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 вважається розірваним.
В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати за послуги надані в січні-травні 2021 року згідно з Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 86 319 грн. 01 коп.
Проте, доказів оплати відповідачем заборгованості в сумі 86 319 грн. 01 коп. матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги те, що відповідачем у встановлений Договором строк не сплачено заборгованість за послуги надані в січні-травні 2021 року, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 86 319 грн. 01 коп. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 86 грн. 32 коп. та штраф в сумі 5 642 грн. 34 коп. суд зазначає наступне.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За змістом ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За умовами п. 6.3. Договору надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 за порушення строків оплати наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми простроченного платежу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.
Таким чином, приписами законодавства та умовами укладеного сторонами Договору встановлена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату наданих послуг.
Позивачем, в зв`язку з простроченням оплати наданих послуг відповідачем, було нараховано останньому пеню на загальну суму 86 грн. 32 коп. та штраф у розмірі 5 642 грн. 34 коп. наступним чином:
за зобов`язаннями січня 2021 року згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 29.01.2021 на загальну суму 22 168 грн. 22 коп. за період з 02.04.2021 по 30.06.2021 пеня становить 22 грн. 17 коп., штраф 1 151 грн. 78 коп.;
за зобов`язанням лютого 2021 року згідно Акту №12 від 26.02.2021 на загальну суму 19 844 грн. 14 коп. за період з 02.04.2021 по 30.06.2021 пеня становить 19 грн. 84 коп., штраф 1 389 грн. 09 коп.;
за зобов`язаннями березня 2021 року згідно Акту №50 від 31.03.2021 на загальну суму 22 138 грн. 43 коп. за період з 09.04.2021 по 30.06.2021 пеня становить 22 грн. 14 коп., штраф 1 549 грн. 69 коп.
за зобов`язаннями квітня 2021 року згідно Акту №79 від 30.04.2021 на загальну суму 21 453 грн. 12 коп. за період з 08.05.2021 по 30.06.2021 пеня становить 21 грн. 45 коп., штраф 1 501 грн. 72 коп.
за зобов`язаннями травня 2021 року згідно Акту №84 від 01.05.2021 на загальну суму 715 грн. 10 коп. за період з 28.05.2021 по 30.06.2021 пеня становить 0 грн. 72 коп., штраф 50 грн. 06 коп.
Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем (а.с. 15), за зобов`язаннями січня-квітня 2021 року, суд вважає його помилковим, оскільки позивачем застосовано неправильні періоди початку за закінчення строку оплати за зобов`язаннями січня-квітня 2021 року про які йшлося вище, та, відповідно, періоди початку прострочення виконання вказаних зобов`язань. При цьому, період розрахунку пені за зобов`язаннями травня 2021 року вказано вірно.
Разом з тим, позивач невірно здійснив сам розрахунок пені, оскільки нараховував суму заборгованості на 0,1%, в результаті чого отримував суму пені лише за 1 день, не зважаючи на те, що не виконання зобов`язання тривало протягом певного періоду, тому вказану суму необхідно було помножити на кількість днів прострочення.
З урахуванням наведеного судом самостійно зроблено розрахунок пені за зобов`язаннями січня-травня 2021 року.
Так, за зобов`язаннями січня 2021 року згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 29.01.2021 на загальну суму 22 168 грн. 22 коп. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 пеня становить 1 684 грн. 78 коп.;
за зобов`язанням лютого 2021 року згідно Акту №12 від 26.02.2021 на загальну суму 19 844 грн. 14 коп. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 пеня становить 1 508 грн. 15 коп.;
за зобов`язаннями березня 2021 року згідно Акту №50 від 31.03.2021 на загальну суму 22 138 грн. 43 коп. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 пеня становить 1 682 грн. 52 коп.;
за зобов`язаннями квітня 2021 року згідно Акту №79 від 30.04.2021 на загальну суму 21 453 грн. 12 коп. за період з 13.05.2021 по 30.06.2021 пеня становить 1 501 грн. 20 коп.;
за зобов`язаннями травня 2021 року згідно Акту №84 від 01.05.2021 на загальну суму 715 грн. 10 коп. за період з 28.05.2021 по 30.06.2021 пеня становить 24 грн. 31 коп.
Таким чином, загальний розмір пені, з урахуванням правильних періодів нарахування та способу розрахунку, становить 6 400 грн. 96 коп.
Однак, враховуючи принцип диспозитивності, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, тому розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, становить 86 грн. 32 коп.
Разом з тим, розрахунок штрафу в загальному розмірі 5 642 грн. 34 коп. за зобов`язаннями січня-травня 2021 року позивачем виконано вірно.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 86 грн. 32 коп. та штрафу у розмірі 5 642 грн. 34 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Також позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 559 грн. 02 коп. та інфляційних втрат в сумі 1 283 грн. 40 коп., стосовно яких суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
У відповідності до розрахунку позивача нарахування 3% річних від простроченої суми невиконаного зобов`язання здійснено наступним чином:
за зобов`язаннями січня 2021 року згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 29.01.2021 на загальну суму 22 168 грн. 22 коп. за період з 02.04.2021 по 30.06.2021 в сумі 163 грн. 98 коп.
за зобов`язаннями лютого 2021 року згідно Акту №12 від 26.02.2021 на загальну суму 19 844 грн. 14 коп. за період з 02.04.2021 по 30.06.2021 в сумі 146 грн. 79 коп.;
за зобов`язаннями березня 2021 року згідно Акту №50 від 31.03.2021 на загальну суму 22 138 грн. 43 коп. за період з 09.04.2021 по 30.06.2021 в сумі 151 грн. 03 коп.
за зобов`язаннями квітня 2021 року згідно Акту №79 від 30.04.2021 на загальну суму 21 453 грн. 12 коп. за період з 08.05.2021 по 30.06.2021 в сумі 95 грн. 22 коп.
за зобов`язаннями травня 2021 року згідно Акту №84 від 01.05.2021 на загальну суму 715 грн. 10 коп. за період з 28.05.2021 по 30.06.2021 в сумі 2 грн. 00 коп. (а.с. 16).
Проте, в даному розрахунку відповідач також невірно зазначив періоди нарахування 3% річних за зобов`язаннями січня-квітня 2021 року, а період за зобов`язаннями травня 2021 року вказано вірно.
В зв`язку з наведеним, судом самостійно здійснено розрахунок 3% річних за зобов`язаннями січня-квітня 2021 року наступним чином:
за зобов`язаннями січня 2021 року згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 29.01.2021 на загальну суму 22 168 грн. 22 коп. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 3% річних становлять 138 грн. 48 коп.;
за зобов`язанням лютого 2021 року згідно Акту №12 від 26.02.2021 на загальну суму 19 844 грн. 14 коп. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 3% річних становлять 123 грн. 96 коп.;
за зобов`язаннями березня 2021 року згідно Акту №50 від 31.03.2021 на загальну суму 22 138 грн. 43 коп. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 3% річних становлять 138 грн. 29 коп.;
за зобов`язаннями квітня 2021 року згідно Акту №79 від 30.04.2021 на загальну суму 21 453 грн. 12 коп. за період з 13.05.2021 по 30.06.2021 3% річних становлять 86 грн. 40 коп.
Таким чином, загальний розмір 3% річних, з урахуванням суми 3% річних за зобов`язаннями травня 2021 року в сумі 2 грн. 00 коп., становить 489 грн. 13 коп.
Тому вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 489 грн. 13 коп.
Крім того, позивачем, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, були нараховані інфляційні втрати в сумі 1 283 грн. 40 коп.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Згідно розрахунку позивача нарахування інфляційних збитків було здійснене за зобов`язаннями січня 2021 року на суму 22 168 грн. 22 коп. і становить 443 грн. 36 коп.;
за зобов`язаннями лютого 2021 року на суму 19 844 грн. 14 коп. 396 грн. 88 коп.;
за зобов`язаннями березня 2021 року на суму 22 138 грн. 43 коп. 154 грн. 97 коп.;
за зобов`язаннями квітня 2021 року на суму 21 453 грн. 12 коп. 278 грн. 89 коп.;
за зобов`язаннями травня 2021 року на суму 715 грн. 10 коп. 9 грн. 30 коп.
Отже, загальна сума інфляційних втрат згідно розрахунку позивача становить 1 283 грн. 40 коп.
Проте, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд наголошує, що позивачем невірно визначено місяці, за які слід нараховувати індекс інфляції за зобов`язаннями січня-травня 2021 року.
Оскільки кількість місячних індексів інфляційної індексації у межах визначеного проміжку часу визначається кількістю цілих місяців, впродовж яких існувала непогашеною відповідна сума грошового зобов`язання, тобто починаючи з наступного місяця, за місяцем дати початку відліку періоду, і завершуючи місяцем, що передує місяцю, у якому відбулося погашення; мінімальний період застосування індексу інфляції є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідний коефіцієнт індексу за частину такого місяця, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.10.2018 у справі №910/9938/17.
В свою чергу, позивач нараховував інфляційні втрати за зобов`язаннями січня-травня 2021 року на місячні індекси інфляції у квітні та травні 2021 року, хоча підстави для включення індексу інфляції квітня 2021 року в зобов`язаннях січня-березня 2021 року, прострочення яких почалася 16.04.2021, відсутні, як відсутні й підстави для включення індексу інфляції травня 2021 року в зобов`язаннях квітня-травня 2021 року, де прострочення почалася 13.05.2021 та 28.05.2021.
Тобто при розрахунку інфляційних втрат за зобов`язаннями січня-березня 2021 року не слід включати інфляцію квітня 2021, а підстави для нарахування інфляційних втрат за зобов`язаннями квітня-травня 2021 року взагалі відсутні.
Тому за розрахунком суду за зобов`язаннями січня 2021 року на суму 22 168 грн. 22 коп. інфляційні втрати становлять 288 грн. 19 коп.;
за зобов`язаннями лютого 2021 року на суму 19 844 грн. 14 коп. 396 грн. 88 коп.;
за зобов`язаннями березня 2021 року на суму 22 138 грн. 43 коп. 154 грн. 97 коп.
Відтак, загальна сума інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача становить 833 грн. 96 коп., тому вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню.
За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, але такими, що підлягають задоволенню частково.
В зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання послуг з трансляції радіопрограм №21 від 11.12.2020 в розмірі 86 319 грн. 01 коп., пеня у сумі 86 грн. 32 коп., штраф в розмірі 5 642 грн. 34 коп., 3% річних у сумі 489 грн. 13 коп. та інфляційні втрати в розмірі 833 грн. 96 коп.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
З позовної заяви вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 257 грн. 44 коп.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Комунального підприємства «Інноваційно-інформаційний центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Донбас Онлайн» задовольнити частково.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Рішення складено та підписано без його проголошення 01.09.2021.

Суддя А.В. Іванов