ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/12265/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." - Головачевої О.М.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" - Слєпухи О.С.,

Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Латанюк Інни Альфредівни - не з`явився,

Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." ("AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L.")

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 (у складі колегії суддів: Агрикова О.В. (головуючий), Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 (суддя Ярмак О.М.)

у справі № 910/12265/20

за позовом Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." ("AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L.")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Латанюк Інни Альфредівни, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Компанія "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." (AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L) (далі - Компанія, Позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" (далі - ТОВ "МАСТЕР-АВІА") про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - повітряні судна: Літак DС-9-83 (МD-83) виробник - МсDonnell Douglas-Boeung, USA, 2 (два) двигуни, типу JT8D-219, серійний номер двигунів: 725885 та 718121, рік випуску 1991, заводський номер (серійний номер) 49808, державний реєстраційний знак UR-COC; Літак Боїнг (Вoeing) 737-500, виробник - Вoeing Company, Seattle, USA, 2 (два) двигуни типу СFМ56-ЗСІ, серійний номер двигунів: 859107 та 857989, рік випуску 1990, заводський (серійний) номер: 24828, державний реєстраційний знак UR-CNE , з метою погашення заборгованості перед Іпотекодержателем за Угодою про погашення боргу від 14.09.2018, вчинено приватним нотаріусом без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема, положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", статей 33, 35 Закону України "Про іпотеку", статті 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (далі - Перелік № 1172).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Латанюк Інну Альфредівну та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовано тим, що Позивачем не доведено наявності обставин та фактів, з якими законодавець передбачає можливість визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Компанія звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просила скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021, і постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з Відповідача судові витрати понесені Компанією.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.06.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 910/12265/20 за касаційною скаргою Компанії з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України, та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.08.2021; встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу до 04.08.2021.

04.08.2021 ТОВ "МАСТЕР-АВІА" направило до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Треті особи не скористалися наданим процесуальним законом правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

11.08.2021 представником Компанії подано до Верховного Суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, у якому представник зазначає, що додані ним докази, зокрема, копія договору купівлі-продажу двигунів, копії купчої та квитанції про оплату за договором купівлі-продажу двигунів, копія договору оренди двигунів, витяг з ЄРДР, свідчать про те, що порушення, допущені особами, уповноваженими державою на здійснення нотаріальних та виконавчих дій, призвели до порушення прав як Позивача, так і третіх осіб - нерезидентів України, що прийняли рішення займатися підприємницькою діяльністю в Україні.

Розглянувши зазначене клопотання Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

З огляду на те, що зазначені у клопотанні докази подані лише на стадії касаційного провадження, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає за можливе залишити їх у матеріалах справи як такі, що подані офіційно та зареєстровані у автоматизованій системі діловодства, проте, здійснюючи в касаційному порядку перегляд оскаржуваних судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, з урахуванням положень статті 300 ГПК України, не бере їх до уваги.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.08.2021 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги Компанії на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 у справі № 910/12265/20 до 25.08.2021.

Треті особи у судові засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, із заявами до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки їхніх представників у судове засідання або з клопотаннями про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до частини 4 статті 197 ГПК України не зверталися.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Компанії та ТОВ "МАСТЕР-АВІА", дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, викладені у відзиві на касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між ТОВ "МАСТЕР-АВІА" (Обслуговуюча компанія) та ТОВ "Авіакомпанія Браво" (Перевізник) укладено Стандартну угоду про наземне обслуговування (спрощена процедура) додаток В №MA120/16 від 01.04.2016, якою сторонами узгоджено порядок надання та оплати Обслуговуючою компанією комплексу послуг з наземного обслуговування повітряних суден.

В подальшому, між ТОВ "МАСТЕР-АВІА" (Кредитор) та ТОВ "Авіакомпанія Браво" (Боржник) укладено Угоду про погашення боргу від 14.09.2018 (далі - Угода про погашення боргу), за умовами пунктів 1.1, 2.1 якої на підставі звірки взаєморозрахунків сторони підтвердили, що станом на день укладення цієї Угоди заборгованість Боржника перед Кредитором за послуги, отримані згідно Стандартної угоди про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В №MA120/16 від 01.04.2016, складає 56 897 564,24 грн, яку Боржник зобов`язаний повернути у повному обсязі у термін до 31.10.2018 включно.

Відповідно до пункту 3.1 Угоди про погашення боргу, належне виконання Боржником зобов`язань по цій Угоді забезпечується заставою (іпотекою) повітряних суден, а саме: МсDonnell Douglas MD-83 (бортовий номер UR-COC), Boeіng 737-500 (бортовий номер UR-CNE), МсDonnell Douglas MD-82 (бортовий номер UR-CSA), які експлуатуються Боржником, та передача у заставу (іпотеку) яких, погоджена та буде здійснюватися власником вказаних повітряних суден.

За умовами пункту 3.2 Угоди про погашення боргу забезпечення належного виконання Боржником своїх зобов`язань, передбачене пунктом 3.1 цієї Угоди, оформляється окремим/и договором/ами, що укладаються одночасно з цією Угодою або після її укладення.

24.09.2018 між ТОВ "МАСТЕР-АВІА" (Іпотекодержатель) та Компанією "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. 24.09.2018 та зареєстрований за реєстровим № 2914 (далі - Іпотечний договір), за умовами пункту 1.1 якого Іпотекодавець в забезпечення виконання боргових зобов`язань ТОВ "Авіакомпанія Браво" за Угодою про погашення боргу від 14.09.2018, а також усіх додатків, договорів про внесення змін та доповнень до неї, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі, про збільшення суми основного боргу (надалі - Угода, Основне зобов`язання), укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником, передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у пункті 1.3 цього Договору, а Іпотекодержатель приймає його в іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки за цим Договором переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця та/або Позичальника.

Згідно з пунктом 1.3 Іпотечного договору на забезпечення виконання зобов`язань за Угодою, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно - повітряні судна, а саме: Літак DС-9-83 (MD-83) виробник - МсDonnell Douglas-Boeung, USA, 2 (два) двигуни, типу JT8D-219, серійний номер двигунів: 725885 та 718121, рік випуску 1991, заводський номер (серійний номер) 49808, державний реєстраційний знак UR-COC; Літак Боїнг (Вoeing) 737-500, виробник - Вoeing Company, Seattle, USA, 2 (два) двигуни типу СFМ56-3СІ, серійний номер двигунів: 859107 та 857989, рік випуску 1990, заводський (серійний) номер: 24828, державний реєстраційний знак UR-CNE.

Відповідно до пунктів 2.1.13 - 2.1.15 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов`язання ( у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Угоди), забезпеченого іпотекою за цим Договором, воно не буде виконане та інших випадках, передбачених чинним законодавством України, цим Договором та Угодою; застосувати способи позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України (у тому числі згідно зі статтями 37 та 38 Закону "Про іпотеку"); звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцяти денного строку письмова вимога Іпотекодержателя до Іпотекодавця та Позичальника про усунення порушених зобов`язань за Угодою та/або цим Договором, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишена без задоволення.

За умовами пунктів 6.1, 6.2 Іпотечного договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Угоди та/або порушення обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання Іпотекодавцем, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

У зв`язку із невиконання зобов`язання щодо повернення коштів у визначений Угодою про погашення боргу строк (до 31.10.2018), ТОВ "МАСТЕР-АВІА" звернулось до ТОВ "Авіакомпанія Браво" із Повідомленням про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору за вих. № М-1.1-14-1198 від 01.11.2018, в якому вимагало у не менш ніж у 30-ти денний строк з дня отримання цього повідомлення виконати порушене зобов`язання за Угодою про погашення боргу від 14.09.2018, та перерахувати заборгованість у сумі 56 897 564,24 грн на банківський рахунок ТОВ "МАСТЕР-АВІА" та попередило, що у разі невиконання даної вимоги буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб, що передбачений Іпотечним договором.

Надсилання вказаного вище повідомлення підтверджується накладною кур`єрської служби GreenPost, відповідно до якої вимога надіслана на адресу ТОВ "Авіакомпанія Браво" 02.11.2018 та отримана адресатом 02.11.2018, що засвідчено підписом одержувача "ОСОБА_1.".

Зазначена вимога Боржником - ТОВ "Авіакомпанія Браво" залишена без виконання.

07.12.2018 ТОВ "МАСТЕР-АВІА" звернулось до Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." із Повідомленням про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору за вих. № М-1.1-14-1330, в якому зазначило, що ТОВ "Авіакомпанія Браво" зобов`язання за Угодою про погашення боргу від 14.09.2018 в сумі 56 897 564,24 грн у 30-ти денний строк з дня отримання направленого йому 01.11.2018 повідомлення не виконало, тому ТОВ "МАСТЕР-АВІА" буде змушене звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі Іпотечного договору, а також включити до суми боргу штрафні санкції (неустойку, пеню), розмір яких щодня збільшується та станом на 07.12.2018 становить 2 006 223,70 грн.

Надсилання вказаного вище повідомлення на адресу Компанії підтверджено поштовим рекомендованим авіавідправлення №RJ030212803UA, що вбачається з фіскального чеку Укрпошти № 0042 від 07.12.2018, а також накладною № кур`єрської служби ТММ exspess.

Невиконання вимог щодо погашення боргу Боржником та Іпотекодавцем, стало підставою для звернення ТОВ "МАСТЕР-АВІА" до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. із заявою про вчинення виконавчого напису на Іпотечному договорі від 24.09.2018, для задоволення забезпечених вимог за Угодою про погашення боргу.

08.01.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. вчинив виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 18, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - повітряні судна у кількості дві одиниці: 1) Літак DС-9-83 (MD-83) виробник - МсDonnell Douglas-Boeung, USA, 2 (два) двигуни, типу JT8D-219, серійний номер двигунів: 725885 та 718121, рік випуску 1991, заводський номер (серійний номер) 49808, державний реєстраційний знак UR-COC; 2) Літак Боїнг (Вoeing) 737-500, виробник - Вoeing Company, Seattle, USA, 2 (два) двигуни типу СFМ56-3СІ, серійний номер двигунів: 859107 та 857989, рік випуску 1990, заводський (серійний) номер: 24828, державний реєстраційний знак UR-CNE , які є власністю Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л.". За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача - ТОВ "МАСТЕР-АВІА" у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником - ТОВ "Авіакомпанія Браво" умов Договору про погашення боргу від 14.09.2018 за період з 14.09.2018 по 08.01.2019, у загальній сумі 61 092 395, 61 грн, з яких: 56 897 564, 24 грн основного боргу за Угодою, 3 872 152,03 грн пені за несвоєчасне погашення боргу за Угодою, 322 679,34 грн 3% річних від простроченої суми.

Позивач звертаючись з даним позовом до суду вказав на те, що виконавчий напис № 18 від 08.01.2019 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та належного повідомлення Іпотекодавця про усунення порушень зобов`язання; без внесення до Державного реєстру відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"; без дотримання 30-денного строку з моменту реєстрації обтяження в Державному реєстрі та направлення вимоги (повідомлення) боржнику про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідно до вимог вказаного Закону; а також вказав на необізнаність щодо наявності у нього зобов`язань за договором іпотеки від 24.09.2018, оскільки вказаний правочин підписаний від імені Компанії представником Крюковою К.О. на підставі довіреності від 25.04.2018 виданої, у порядку передоручення від Конончук Н.В., якій повноваження на укладання договорів іпотеки нерухомого майна - повітряних суден Позивачем не надавалися.

Апеляційний господарський суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що виконавчий напис вчинено з дотриманням положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку № 1172.

У поданій касаційній скарзі Компанія, обґрунтовуючи наявність підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України, вказала, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 344/3627/16 про застосування принципів, встановлених Європейським судом з прав людини щодо юридично значимих повідомлень, а також висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.05.2018 у справі № 320/8269/15 щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з невнесенням відомостей до Державного реєстру відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження - рухоме майно, оскільки суди попередніх інстанцій неправомірно віднесли повітряні судна, що є предметом забезпечення по договору іпотеки до нерухомого майна;

- у спірних правовідносинах щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутній висновок Верховного Суду про можливість задоволення вимог кредитора у позасудовому порядку за рахунок заставленого рухомого майна, до якого застосовано Закон України "Про іпотеку", без дотримання вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", яким визначено обов`язок кредитора до початку звернення стягнення на предмет застави письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

За змістом статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржені судові рішення, враховуючи встановлені ГПК України межі такого перегляду, не встановивши наявність відповідного висновку Верховного Суду щодо застосування норми права саме у таких подібних правовідносинах, на що, зокрема, посилається скаржник у касаційній скарзі, Суд виходить із такого.

Предметом спору у цій справі є питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання такими, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 08.01.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А., та зареєстрованого в реєстрі за № 18.

Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями статей 11, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації (частина 1 статті 181 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" (тут і далі в редакції чинній на момент вчинення Іпотечного договору) визначено, що застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом; іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 18 Цивільного кодексу України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав, шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 Закону України "Про нотаріат" (у редакції чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису) нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Така дія полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Нотаріус у межах реалізації наданих йому повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій (у редакції, чинній на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису).

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (частина 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат").

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі - Перелік № 1172).

Пунктом 1 Переліку № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку № 1172 зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1 - 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (абзаци 1 та 2 підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за формальними ознаками на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Захист прав боржника під час вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику та/або іпотекодавцю.

При цьому боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "МАСТЕР-АВІА", звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису надало документи, зокрема, Іпотечний договір від 24.09.2018, посвідчений нотаріально, Угоду про погашення боргу б/н від 14.09.2018, вимоги (повідомлення) про усунення порушень виконання основного зобов`язання №М-1.1.-14-1198 від 01.11.2018, № М-1.1-14-1330 від 07.12.2018 та докази їх надсилання Боржнику та Іпотекодавцю, розрахунок заборгованості, довідку з фінансової установи, статутні документи ТОВ "МАСТЕР-АВІА", які, відповідно до положень пункту 1-1 Переліку № 1172, є належними та допустимими для підтвердження заборгованості за основним зобов`язанням, право на задоволення якої за рахунок предмета іпотеки у іпотекодержателя виникло на підставі пунктів 2.1.13 - 2.1.15, 6.1, 6.2 Іпотечного договору.

При цьому Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, а отже не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус помилково дійшов висновку про безспірність вимог стягувача, у зв`язку з чим порушив вимоги закону при його вчиненні.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

При зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, належне повідомлення Боржника та Іпотекодавця про порушення зобов`язання та сплив тридцятиденного строку з моменту надіслання Іпотекодержателем цих повідомлень, підтверджено накладною кур`єрської служби GreenPost з відміткою представника ТОВ "Авіакомпанія Браво" про отримання 02.11.2018 поштового відправлення; накладною кур`єрської служби ТММ exspess за № від 07.12.2018 та фіскальним чеком Укрпошти № 0042 від 07.12.2018 про відправлення рекомендованого авіавідправленням №RJ030212803UA на адресу одержувача - AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L.

При цьому судами враховано, що повідомлення (письмова вимога про усунення порушень зобов`язання) вважається надісланим Іпотекодавцю, якщо заявником (Іпотекодержателем) подано докази з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Факт відправлення повідомлення на адресу одержувача - AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L підтверджено накладною кур`єрської служби ТММ exspess за № від 07.12.2018 та фіскальним чеком Укрпошти № 0042 від 07.12.2018, що вказує на відповідність дій нотаріуса при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису положенням абзацу 2 підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Оскільки обставини відправлення 07.12.2018 повідомлення на адресу Іпотекодавця підтверджено належними доказами, то 30-ти денний строк для виконання вказаної вимоги є таким, що сплинув 07.01.2019, а отже вчинення виконавчого напису 08.10.2019 здійснено з дотриманням строку, встановленого положеннями абзацу 1 підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

За встановлених обставин, доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, щодо порушення судами попередніх інстанцій положень підпункту 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, підпункту "г" пункту 2 частини 1-1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" Переліку № 1172, відповідно до яких при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити надсилання боржнику/іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що підтверджується оригіналами розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та описом вкладення, Верховним Судом відхиляються виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172.

За приписами підпункту "г" пункту 2 частини 1-1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" Переліку № 1172 для одержання виконавчого напису на іпотечному договорі подаються, окрім іншого, оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Разом з тим, порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані, зокрема, Законом України "Про поштовий зв`язок", Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила № 270).

Так, відповідно до пункту 12 Правил № 270 поштові відправлення поділяються на дві групи: (1) внутрішні (пересилаються в межах України) та (2) міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). До внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; до міжнародних поштових відправлень, зокрема, листи - прості, рекомендовані (пункт 8 Правил № 270).

При цьому за змістом пунктів 19, 59 - 61 Правил № 270 можливість надсилання оператором поштового зв`язку листів з описом вкладення передбачена тільки для внутрішніх поштових відправлень. Тобто до інших видів листів опис вкладення не передбачений.

Отже, міжнародні поштові відправлення (у тому числі листи) виділено в окрему групу, щодо якої чинними в Україні правилами надання послуг поштового зв`язку не передбачено можливості надсилання кореспонденції з описом вкладення, що унеможливлює виконання Іпотекодержателем вимог положень підпункту "г" пункту 2 частини 1-1 Переліку № 1172 при надсиланні рекомендованого поштового відправлення нерезиденту України, яким є Іпотекодавець.

Одночасно статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" встановлено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

У пункті 2 Правил № 270 визначено, що рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення; розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Отже, з аналізу статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", пункту 2 Правил № 270 вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного міжнародного поштового відправлення.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2019 у справі № 910/7308/16 та від 10.09.2019 у справі № 925/410/19.

При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що Відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису було додано фіскальний чек Укрпошти № 0042 від 07.12.2018, з якого вбачається надсилання вказаним поштовим оператором рекомендованого авіавідправленням №RJ030212803UA на адресу "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖ. С.А.Л.", Бейрут, Ліван, а також вказана вартість наданої поштової послуги, яка сплачена.

За таких обставин висновки судів попередніх інстанцій про надання нотаріусу належних доказів, які підтверджують надсилання Іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання, відповідають вимогам чинного законодавства України, тому положення нормативно-правового акту щодо надання опису вкладення для підтвердження здійснення поштового відправлення у даних спірних правовідносинах не можуть бути підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису.

При цьому у постанові від 12.06.2019 у справі № 344/3627/16, на не застосування висновків якої посилається скаржник у касаційній скарзі, Верховний Суд вказав на те, що загальноприйнятий у світовій практиці принцип "доставки (одержання)" юридично-значимих повідомлень підлягає застосуванню з урахуванням, зокрема, положень принципів європейського контрактного права, визначень і модельних правил європейського приватного права, Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг, якщо сторони прямо не передбачили застосування принципу "відправлення", а оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони в пункті 10 кредитного договору № 02/473-кне від 28.03.2007 обумовили момент, із якого виникають правові наслідки юридично-значимого повідомлення, то в цьому випадку має застосуватися принцип "доставки (одержання)" повідомлення.

Разом з тим, у справі № 910/12265/20, яка розглядається, судами встановлено, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу достатньо надати письмову вимоги (повідомлення) про усунення порушення виконання зобов`язання та докази її відправлення на вказану в іпотечному договорі адресу (як за умовами Іпотечного договору, так і за вимогами законодавства, чинного на момент вчинення спірного виконавчого напису), що у даному випадку виключає застосуватися принципу "доставки (одержання)" юридично значимого повідомлення.

Таким чином, аналіз висновків, зроблених у оскаржуваних судових рішенням у справі № 910/12265/20, яка розглядається, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 344/3627/16, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, а отже такі висновки не є релевантними до даних спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник посилався на відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості задоволення вимог обтяжувача (кредитора) у позасудовому порядку за рахунок заставленого рухомого майна, до якого застосовано Закон України "Про іпотеку" та без дотримання вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", яким визначено обов`язок обтяжувача до початку звернення стягнення на предмет застави письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Втім, як встановлено судами, між ТОВ "МАСТЕР-АВІА" (Іпотекодержатель) та Компанією "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." (Іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір від 24.09.2018, за яким було передано в іпотеку нерухоме майно - повітряні судна, а саме: Літак DС-9-83 (MD-83) виробник - МсDonnell Douglas-Boeung, USA, державний реєстраційний знак UR-COC та Літак Боїнг (Вoeing) 737-500, виробник - Вoeing Company, Seattle, USA, державний реєстраційний знак UR-CNE.

За умовами цього Договору сторони, з урахуванням положень статей 181, 627 Цивільного кодексу України, погодили, що до предмета іпотеки застосовуються положення Закону України "Про іпотеку", і зокрема, як в частині державної реєстрації обтяження іпотекою нерухомого майна - повітряних суден у порядку, передбаченому чинним законодавством України, так і в частині порядку, умов та строків задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок переданого в іпотеку майна, у разі невиконання Іпотекодавцем умов Угоди та/або умов договору іпотеки.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, 24.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. на підставі Іпотечного договору від 24.09.2018 із накладенням заборон внесено відповідні записи про обтяження нерухомого майна.

При цьому Іпотечний договір від 24.09.2018 від імені Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." укладено Крюковою К.О., на підставі довіреності, посвідченої 25.04.2018 Лілеєвою М.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, яку було видано у порядку передоручення повноважень на підставі довіреності від 18.03.2017, виданої Компанією "AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L." в особі голови Шарбеля Меуші на ім`я Конончук Н.В.

Стаття 237 Цивільного кодексу України визначає представництво як правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Особливістю відносин представництва є те, що вони виникають та існують в інтересах особи, яка добровільно надала іншій особі право вчинити певний перелік дій, які вона заздалегідь схвалює. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки лише для особи, яку він представляє.

Закон надає можливість здійснити передоручення - передачу своїх повноважень частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором між особою, яку представляють, і представником. Правочин, вчинений замісником, також створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки лише для особи, яку він представляє в порядку передоручення.

При розгляді даної справи судами встановлено, що Компанією "AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L." в особі голови Шарбеля Меуші було видано довіреність від 18.03.2017, якою уповноважено Конончук Н.В., окрім іншого, виступати майновим поручителем за будь-яких юридичних осіб, укладати будь-які цивільно-правові договори від імені компанії (в тому числі кредитні), поруки, позики, договори лізингу, купівлі-пролажу, міни, найму (оренди), ренти, застави (іпотеки) рухомого та нерухомого майна та договори про внесення змін до них, особисто приймаючи рішення про всі суттєві умови вказаних договорів. Дана довіреність видана строком на 10 років з правом передоручення повноважень частково, або у повному обсязі іншій особі (особам) і дійсна до 18.03.2027.

Повноваження голови Компанії Шарбеля Меуші передані за вказаною довіреністю, відповідають положенням статей 21, 23 Статут Компанії "AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L.", за якими останній має право, зокрема, але не виключно, приймати і видавати будь-які гарантії, цінні папери та документи про заставу з обтяженням нерухомого чи рухомого майна, а також делегувати окремі повноваження на умовах, що передбачені законодавством або встановленою практикою; делегувати загальні чи спеціальні права підпису стосовно управління поточною діяльністю або виконання певних завдань. Усі дії представників, виконувані в межах наданих компанією повноважень, мають для неї обов`язковий характер.

Отже, відповідно до Статут Компанії голова наділений повноваженнями, як підписувати договори, зокрема, застави (іпотеки), так і делегувати такі повноваження іншій особі, що ним і було зроблено на підставі довіреності від 18.03.2017, виданої на ім`я Конончук Н.В.

При цьому передоручення здійснено у обсязі та у межах, визначених довіреністю від 18.03.2017, доказів відкликання або скасування вказаної довіреності, виданої на ім`я Конончук Н.В., станом на час видачі довіреності від 25.04.2018 Крюковій К.О. та підписання останньою Іпотечного договору від 24.09.2018 суду не надано, у зв`язку з чим Позивачем не доведено обставин необізнаності про існування Іпотечного договору від 24.09.2018 та зобов`язання, що виникли за наслідком його підписання, оскільки правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки для особи, яку він представляє в порядку передоручення.

Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Разом з тим, правомірність розпорядження повітряними суднами, як і сам Іпотечний договір Компаніє не було оскаржено у судовому порядку, а тому суди правомірно виходили з того, що у разі не спростування презумції правомірності правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За таких конкретно встановлених обставин, враховуючи положення частини 1 статті 181, частини 1 статті 627, частини 1 статті 575 Цивільного кодексу України, Закону України "Про іпотеку" та умови Іпотечного договору від 24.09.2018, укладеного між ТОВ "МАСТЕР-АВІА" та Компанією, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень саме рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізацію інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, ґрунтуються на правильному застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, не підтвердились і посилання скаржника у касаційній скарзі на не відповідність висновків у справі № 910/12265/20, яка розглядається, висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.05.2018 у справі № 320/8269/15, оскільки вказана постанова прийнята у справі де виконавчий напис було вчинено на договорі застави, укладеному відповідно до положень Закону України "Про заставу", яким регулюється застава рухомого майна, тобто, за іншого матеріально-правове регулювання, тому такі висновки також не є релевантними до даних спірних правовідносин.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу Компанії подану з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України слід визнати необґрунтованою, оскільки доводи скаржника на їх обґрунтування зводиться до неправильного тлумачення норм матеріального права та необхідності переоцінки обставин справи, встановлених судами, що виходить за межі касаційного провадження, встановлені статтею 300 ГПК України.

Отже, наведені в касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування ухвалених у справі судових рішень, оскільки вони спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин. Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, Верховний Суд дійшов висновку, що обґрунтованих доводів щодо неправильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права касаційна скарга не містить, доводи скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, а тому визначені законом підстави для зміни або скасування рішення та постанови відсутні.

Зважаючи на викладене, касаційну скаргу Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." слід залишити без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то в такому разі, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Компанії "ЕЙР ФЛІТ МЕНЕДЖМЕНТ С.А.Л." ("AIR FLEET MANAGEMENT S.A.L.") залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 у справі № 910/12265/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: В.А. Зуєв

І.С. Міщенко