ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" вересня 2021 р. Справа № 924/698/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Бродського Дмитра Вікторовича, м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

до приватного підприємства Дорлідер Поділля, смт Стара Ушиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

про стягнення 98200,00 грн заборгованості, 9937,84 грн інфляційних втрат, 2346,33 грн 3% річних, 10129,40 грн пені

встановив: фізична особа-підприємець Бродський Дмитро Вікторович, м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного підприємства Дорлідер Поділля, смт Стара Ушиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області 98200,00 грн заборгованості, 9937,84 грн інфляційних втрат, 2346,33 грн 3% річних, 10129,40 грн пені. У позові також просить органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу 98200,00 грн, починаючи з 01 липня 2021 року до моменту виконання рішення суду за наведеною у позові формулою.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості товару, поставленого за договором купівлі продажу від 10.09.2020 №1. Правовою підставою позовних вимог зазначає положення ст. 625 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 199, 230-232 ГК України.

Ухвалою суду від 21.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін: встановлено строк для подання суду, зокрема відзиву на позов до 09.08.2021.

Відповідач відзиву на позов не надав, причини не повідомив. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернута на адресу суду із відміткою відділення поштового зв`язку - " адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

10.09.2020 між ФОП Бродським Дмитром Вікторовичем (продавець) та ПП «Дорлідер Поділля» (покупець) укладено договір купівлі-продажу товару №1 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Найменування товару: борт дорожній, плитка тротуарна, далі товар (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.5 договору визначено документи на товар, які продавець повинен надати покупцю: накладна на відпуск товару, рахунок-фактура на оплату товару.

Спосіб доставки товару: за домовленістю сторін доставка може здійснюватись як транспортом продавця так і на умовах самовивозу. Спосіб доставки вказується у специфікації на кожну окрему партію, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.6 договору).

Згідно з п. 2.1 товар за даним договором передається партіями.

Відповідно до п. 2.3 договору ціна за договором узгоджується сторонами у специфікації (за формою встановленою у додатку №1 до даного договору). :

Кількість товару у партії, та строк передачі партії товару за даним договором покупцю, встановлюються продавцем та погоджуються з покупцем специфікації (за формою встановленою у додатку №1 до даного договору) (п. 2.4 договору).

У п. 4.1 договору сторони погодили, що покупець оплачує продавцю вартість товару за цією специфікацією.

Оплата товару проводиться покупцем на протязі трьох банківських днів з моменту підписання сторонами даної специфікації (п. 4.2 договору).

За угодою сторін, оплата товару може здійснюватися покупцем після отримання товару. Форма розрахунків: готівкова або безготівкова (п. п. 4.3, 4.4 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що початок передачі партії товару відбувається на протязі десяти робочих днів з моменту підписання даного договору, відповідно до умов цієї специфікації.

Передача товару здійснюється між сторонами за накладною на відпуск товару (5.3 договору).

За змістом п. 6.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до « 31» грудня 2020 року, а в частині розрахунків - до остаточного виконання сторонами зобов`язань за даним договором.

Покупець за даним договором за несвоєчасну оплату товару сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення такої оплати (п. 7.2 договору).

Кожна сторінка даної специфікації підписується повноважними представниками кожної із сторін. Сторони погоджуються з тим, що сторінка специфікації, яка не має підписів уповноважених представників сторін є недійсною та не може бути підставою для встановлення будь-яких прав та обов`язків для сторін (п. 12.4 договору).

Додатком №1 до договору сторонами складено та підписано специфікацію, в якій погодили найменування, кількість, ціну товару у партії: борт дорожній в кількості 255 шт. за ціною 120,00 грн за шт. та плитка тротуарна в кількості 338 кв.м за ціною 200 грн за кв. м.

У матеріали справи надано копію рахунку-фактури від 10.09.2020 №0055, складеного позивачем на оплату відповідачем товару на загальну суму 98200,00 грн, а саме: борт дорожній в кількості 255 шт. за ціною 120,00 грн на суму 30600,00 грн та плитка тротуарна в кількості 338 кв.м за ціною 200,00 грн на суму 67600,00 гривень.

Також надано копію видаткової накладної від 10.09.2020 щодо передачі товару на загальну суму 98200,00 грн, а саме: борт дорожній в кількості 255 шт. за ціною 120,00 грн на суму 30600,00 грн та плитка тротуарна в кількості 338 кв.м за ціною 200 гривень на суму 67600,00 грн. Продавцем визначеного ФОП Бродського Д.В., покупцем - ПП "Дорлідер Поділля".

Позивач звернувся до відповідача з претензією , в якій просив оплатити, зокрема заборгованість в сумі 98200,00 грн за договором від 10.09.2020 №1 в місячний термін з часу отримання претензії (накладна відділення поштового зв`язку та фіскальний чек від 05.03.2021).

Листом від 05.03.2021 позивач направив відповідачу акт звірки фактично поставлених товарів згідно з договором від 10.09.2020 №1 на суму 98200,00 грн (накладна відділення поштового зв`язку та фіскальний чек від 05.03.2021).

У матеріали справи надано копію підписаного сторонами акта звірки фактично поставлених товарів згідно з договором від 10.09.2020 №1 на загальну суму 98200,00 гривень.

З огляду на несплату відповідачем вартості товару на суму 98200,00 грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 98200,00 грн заборгованості, 9937,84 грн інфляційних втрат, 2346,33 грн 3% річних, 10129,40 грн пені.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу товару №1, за умовами п. п. 1.1, 1.2 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар - борт дорожній, плитка тротуарна, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Сторони у договору погодили, що кількість товару у партії, та строк передачі партії товару за даним договором покупцю, встановлюються продавцем та погоджуються з покупцем специфікації (за формою встановленою у додатку №1 до даного договору) (п. 2.4 договору). У специфікації сторонами узгоджено товар , його вартість .

У матеріали справи позивачем надано копії рахунку від 10.09.2020, видаткової накладної від 10.09.2020 та акту звірки фактично поставлених відповідачу за договором товарів від 05.03.2021 на суму 98200,00 гривень.

У договорі сторони передбачили, що покупець оплачує продавцю вартість товару за специфікацією. Оплата товару проводиться покупцем на протязі трьох банківських днів з моменту підписання сторонами даної специфікації (п. п. 4.1, 4.2 договору).

У специфікації до договору сторони визначили найменування, кількість, ціну товару у партії: борт дорожній в кількості 255 шт. за ціною 120,00 грн та плитка тротуарна в кількості 338 кв.м за ціною 200,00 грн всього на суму 98200,00 гривень.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим матеріали справи не містять доказів здійснення покупцем розрахунку за отриманий товар, як і доказів, які спростовують вищенаведені обставини.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 98200,00 грн заборгованості.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач з огляду на прострочення відповідачем виконання свого обов`язку зі здійснення оплати просить стягнути з останнього 9937,84 грн інфляційних втрат, 2346,33 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, судом звертається увага на те, що в ньому не враховано умов п. 4.2 договору, якими визначено проведення відповідачем оплати товару на протязі трьох банківських днів з моменту підписання сторонами даної специфікації.

Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення 3% річних з урахуванням строку оплати, який визначений банківськими днями, судом встановлено, що обґрунтованим є нарахування 3% в сумі 2330,23 грн за період з 16.09.2020 по 01.07.2021, які і підлягають стягненню. У позові в частині стягнення 16,10 грн 3% річних потрібно відмовити.

Перевіривши правильність розрахунку 9937,84 грн інфляційних втрат, суд зазначає, що останні нараховані у можливих межах, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 10129,40 грн пені.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п. 7.2 договору сторони погодили, що покупець за даним договором за несвоєчасну оплату товару сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення такої оплати.

Судом проведено перевірку здійсненого позивачем розрахунку пені в сумі 10129,40 грн за допомогою ІПС «Законодавство» та встановлено, що розмір пені за період з 16.09.2020 по 01.07.2021 становить 9641,07 гривень. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 9641,07 грн пені. Відтак, у позові в частині стягнення 488,33 грн пені суд відмовляє. При цьому враховано, що правила ч. 6 ст. 232 ГК України не обмежують нарахування пені в спірних правовідносинах, оскільки договором передбачено нарахування пені за весь період прострочення оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та положення законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення 98200,00 грн заборгованості, 2330,23 грн 3% річних, 9937,84 грн інфляційних втрат, 9641,07 грн пені. У позові в частині стягнення 16,10 грн 3% річних та 488,33 грн пені належить відмовити.

Доказів, які би спростовували позовні вимоги, суду не подано.

Відшкодування витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, позивач, звертаючись з позовом, керуючись положеннями ст. 238 ГПК України, просив зазначити у рішенні про нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення, 3% річних з 01.07.2021 до моменту його виконання за формулою: Сума 3% річних = С х 3 х Д / 365 / 100, де С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення.

За приписами ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд зазначає, що при розрахунку суми відсотків, який буде здійснюватись органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду, необхідно врахувати, що на момент прийняття рішення заборгованість відповідачів за договором поставки становить 98200,00 гривень. Суд розглянув вимогу про стягнення 3% річних за період з 16.09.2020 по 01.07.2021 включно, отже, нарахування 3% річних може бути продовжене, починаючи з 02.07.2021.

Обчислення розміру 3% річних необхідно здійснювати за формулою: Сума 3% річних = С х 3 х Д / КДР / 100, де С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення суми основного боргу за період з 01.07.2021 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу, КДР - кількість днів у році, у якому нараховані проценти. День фактичної сплати суми заборгованості (у повному обсязі або частково) не включається в період часу, за який здійснюється нарахування 3% річних.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця Бродського Дмитра Вікторовича, м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до приватного підприємства Дорлідер Поділля, смт Стара Ушиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 98200,00 грн заборгованості, 9937,84 грн інфляційних втрат, 2346,33 грн 3% річних, 10129,40 грн пені задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства Дорлідер Поділля, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт Стара Ушиця, вул. Миру, буд 8 (код 42150438) на користь фізичної особи-підприємця Бродського Дмитра Вікторовича, АДРЕСА_1 (р.н. НОМЕР_1 ) 98200,00 грн (дев`яносто вісім тисяч двісті гривень 00 коп.) заборгованості, 2330,23 грн (дві тисячі триста тридцять гривень 23 коп.) 3% річних, 9937,84 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 84 коп.) інфляційних втрат, 9641,07 грн (дев`ять тисяч шістсот сорок одну гривню 07 коп.) пені, 2260,51 грн (дві тисячі двісті шістдесят гривень 51 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу за період з 02.07.2021 і до моменту виконання рішення суду з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, та правил, визначених у мотивувальній частині рішення.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 3 прим.: 1 до справи, 2 позивачу (32400, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, м. Дунаївці, вул. Пилипа Орлика (Комінтерна), 2-В), 3 відповідачу (32385, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, смт Стара Ушиця, вул. Миру, 8). Всім рек. з пов. про вруч.