ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 910/20926/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 36 419,09 грн.

без виклику учасників процессу

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (далі відповідач) про стягнення 36 419,09 грн., з яких 29708,63 грн - основного боргу, 2239,31 грн - пені, 3555,76 грн - штрафу, 524,67 грн - процентів річних та 390,72 грн - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як орендарем своїх зобов`язань за Договором оренди № 2031 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 09.11.2017 року в частині своєчасної та повної сплати орендної плати на рахунок балансоутримувача, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня, штраф, проценти річних та втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/20926/20 та приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України вирішено розгляд справи № 910/20926/20 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Так, через відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли:

- 29.01.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з доказами направлення на адресу сторін у справі;

- 01.02.2021 року від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи разом з доказами направлення на адресу сторін у справі;

- 03.03.2021 року від третьої особи надійшли пояснення № 52-04.01-994 від 01.03.2021 року разом з доказами направлення на адресу сторін у справі;

- 17.03.2021, 24.03.2021 та 06.04.2021 року від позивача для долучення надійшли додаткові докази.

Окрім того, 23.04.2021 року від відповідача надійшло клопотання про передачу справи на розгляд до Господарського суду Київської області.

Ухвалою від 28.05.2021 Господарський суд міста Києва передав матеріали справи №910/20926/20 за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України", за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 36419,09 грн за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

14.06.2021 супровідним листом Господарського суду міста Києва направлено справу №910/20926/20 до Господарського суду Київської області.

17.06.2021 до суду надійшла справа №910/20926/20 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/20926/20 передано для розгляду судді Антоновій В.М.

Ухвалою від 22.06.2021 судом прийнято справу №910/20926/20 до свого провадження. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановити відповідачу строк для подання до суду та позивачу заперечень на відповідь на відзив та доказів надсилання копії заперечень на відповідь на відзив позивачу у строк, визначений судом згідно з вимог ч. 4 ст. 167 ГПК України, - до 08.07.2021 (включно).

12.07.2021 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 01.3.1-10/80 від 05.07.2021), відповідно до якого відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково, зменшити суму основного боргу, який підлягає сплаті позивачу, на 50 %, в решті позовних вимог відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач також зазначає, що заявляючи позовні вимоги позивач не враховує: наявність обставин щодо фактичної заборони виконання міжнародних пасажирських повітряних перевезень, а отже і неможливості використання орендованого майна у господарській діяльності у повному обсязі, що є підставою для зменшення розміру орендної плати; нарахування орендної плати за договором має здійснюватися у розмірі 50% нарахованої орендної плати як це визначено нормами постанови КМУ від 15.07.2020 № 611; позивач не є стороною договору оренди і в нього відсутній договір із відповідачем про стягнення неустойки, як це передбачено ст.ст. 547, 551 ЦК України, а тому нарахування пені та штрафу є незаконним; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а відтак подвійне нарахування інфляційних втрат є незаконним.

20.07.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив № 35-22/1-394 від 13.07.2021 в якій позивач заперечує проти доводів, викладених відповідачем у відзиві, зважаючи на те, що положення постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 не можуть бути застосовані, оскільки вони стосуються орендарів, які розміщують транспортні підприємства виключно для перевезення пасажирів, разом з тим, відповідач здійснює не тільки перевезення пасажирів, а і вантажу.

Позивач також вважає доводи відповідача про незаконність нарахування пені та штрафу безпідставними, оскільки умовами договору встановлений обов`язок відповідача сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 30%, та враховуючи, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати, то відповідач зобов`язаний сплатити позивачу передбачені умовами договору пеню та штраф. Доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат є безпідставними та помилковими.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець)та Приватним акціонерним товариством Авіакомпанія Міжнародні авіалінії України (орендар) укладено договір оренди № 2031 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - договір) у відповідності до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578), площею 10,0 кв.м. (далі майно), що

розташоване за адресою: Київська область, м. Бориспіль, «Міжнародний аеропорт Бориспіль, та перебуває на балансі Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31 травня 2017 і становить за незалежною оцінкою 766553,00 грн.

Згідно з п. 1.2. договору, майно передається в оренду з метою забезпечення діяльності з перевезення пасажирів (розміщення кіосків (терміналів) самореєстрації для пасажирів на рейси повітряних суден).

Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права вланості на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2 договору).

Як передбачено пунктом 2.4. договору, обов`язок щодо складання акта приймання передавання при укладенні договору покладається на орендодавця, а при поверненні майна з користування на орендаря.

Згідно з п. 3.1. договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2017 року 9581,91 грн (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят одна грн 91 коп).

Відповідно до п. 3.2. договору, нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.3. договору сторонами погоджено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

У відповідності до п. 3.6. договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Як передбачено п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та позивачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати, за весь період невиконання зобов`язання включно.

Згідно п. 5.3. договору, що відповідач зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується Призначення платежу за зразком, наведеним у розділі 11 договору).

Цей договір укладено строком на 2 (два) роки, 11 (одинадцять) місяців, що діє з "09" листопада 2017 року до "08" жовтня 2020 р включно (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 10.4 договору, у разі відсутності заяви однієї сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578), площею 10,0 кв.м. (далі майно), що розміщене за адресою: Київська область, м. Бориспіль, «Міжнародний аеропорт Бориспіль, та перебуває на балансі Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль, , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту приймання-передачі орендованого майна від 09.11.2017.

Для оплати орендної плати за користування майном у період лютий 2020 року липень 2020 року, позивач виставив відповідачу відповідні рахунки фактури разом з відповідними актами приймання-здачі виконаних послуг:

1) рахунок-фактура за лютий 2020 року від 29.02.2020 № 76/313 на суму 14037,37грн, з яких 5848,90 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 8188,47 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 29.02.2020 на суму 14037,37грн, строк оплати рахунку 15.03.2020;

2) рахунок-фактура за березень 2020 року від 31.03.2020 № 76/513 на суму 14149,67грн, з яких 5895,70 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 8253,97 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020 на суму 14149,67грн, строк оплати рахунку 15.04.2020;

3) рахунок-фактура за квітень 2020 року від 30.04.2020 № 76/711 на суму 14262,86 грн, з яких 5942,86 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 8320,00 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020 на суму 14262,86 грн, строк оплати рахунку 15.05.2020;

4) рахунок-фактура за травень 2020 року від 31.05.2020 № 76/933 на суму 14305,66 грн, з яких 5960,69 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 8344,97 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 на суму 14305,66 грн, строк оплати рахунку 15.06.2020;

5) рахунок-фактура за червень 2020 року від 30.06.2020 № 76/1111 на суму 14334,26 грн, з яких 5972,61 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 8361,65 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.06.2020 на суму 14334,26 грн, строк оплати рахунку 15.07.2020;

6) рахунок-фактура за липень 2020 року від 31.07.2020 № 76/1323 на суму 14248,26 грн, з яких 5936,77 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 8311,49 грн в держбюджет та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2020 на суму 14248,26 грн, строк оплати рахунку 15.08.2020.

Судом встановлено, що відповідач вищевказані рахунки фактури та акти приймання - здачі виконаних послуг згідно з договору оренди № 2031 від 09.11.2017 року отримав, що підтверджується реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг, копії яких долучені до матеріалів справи.

Листом від 20.03.2020 № 01.3.1-10/52 адресованому позивачу та третій особі, відповідач просив здійснити перерахунок орендної плати, звільнивши орендаря від її сплати за період з 12.03.2020 по день завершення карантину в Україні, в т.ч. за договором оренди № 2031 від 09 листопада 2017.

Позивач та третя особа отримали вказаний лист, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №№ 960, 952.

Листом від 05.04.2021 № 50-02.02-1510 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях повідомлено позивача та відповідача, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, враховуючи заяву відповідача від 21.04.2020 № 02.2-09-51, у т.ч. по договору від 30.09.2015 № 1729, нарахування орендної плати за користуванням нерухомим державним майном, здійснюється у розмірі 50% відсотків суми нарахованої орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2020 позивач звернувся до відповідача із претензією від 18.09.2020 № 35-28/5-182, у якій вимагав у місячний строк з дня одержання претензії сплатити заборгованість з орендної плати у розмірі 35557,53 грн за період лютий-липень 2020.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 013.1-10/135 від 26.10.2020 зазначив, що нарахування орендної плати здійснюється у розмірі 50% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" для орендарів перелічених в додатку № 2 до постанови.

За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди, а саме в частині здійснення своєчасної та повної орендної плати на користь балансоутримувача за користування майном у період з лютого по липень 2020, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 29708,63 грн, оскільки часткова оплата у розмірі 5848,90 грн була сплачена відповідачем 01.10.2020 та зарахована позивачем за зобов`язаннями лютого 2020 року.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як визначено ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Отже, у відповідача як особи, що отримала майно в оплатне користування, є обов`язок сплачувати орендну плату у встановленому за згодою сторін розмірі та у встановлений договором строк.

Оскільки орендоване майно є державною власністю до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції Закону № 2269-XII від 10.04.1992 зі змінами (редакція чинна на момент виникнення правовідносин), який є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов`язаних з передачею державного та комунального майна в оренду.

За змістом частини першої статті 2 Закону, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, яке необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 Цивільного кодексу України).

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 3.6. договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України та змісту пункту 3.6 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за договором на момент розгляду справи настав.

Постановою Кабінетів Міністрів України Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину від 15.07.2020 № 611 врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1; 2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Згідно з п. 2 постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 орендодавцям державного майна постановлено забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

В додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків, зокрема, орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення: транспортних підприємств з перевезення пасажирів.

Положення ст. 117 Конституції України визначають, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України Про Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Враховуючи вказані положення законодавства, безпідставними є посилання позивача про те, що для застосування ним, як балансоутримувачем орендованого відповідачем майна, положень постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 в частині зменшення розміру орендної плати можливе лише з моменту внесення відповідних змін до умов договору.

Постанова Кабінету Міністрів України Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину від 15.07.2020 № 611 у визначеному законодавством порядку не скасована, а відтак є обов`язковою для виконання, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до положень договору відповідач орендує державне нерухоме майно частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578), площею 10,0 кв.м. (далі майно), що розміщене за адресою: Київська область, м. Бориспіль, «Міжнародний аеропорт Бориспіль, та перебуває на балансі Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль саме з метою забезпечення діяльності з пасажирських перевезень.

Відповідач, як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 15.07.2020 № 611, має право на зменшення орендної плати на 50 відсотків.

Між тим, судом враховано, що відповідна постанова не містить положень про необхідність внесення змін до договору оренди для такого нарахування.

У п. 3.5 договору визначено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Так, відповідач, як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, відповідно до п. 2 постанови № 611, має право на зменшення орендної плати на 50%.

Посилання позивача на те, що підставою для нарахування відповідачу орендної плати у розмірі 50% обов`язковим є укладення письмово договору, а лист орендодавця не є такою підставою, не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються з огляду на те, що вказана постанова не вимагає внесення змін до договорів в частині зменшення розміру орендної плати за користування державним майном.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідаечм 01.10.2020 сплачено орендну плату у розмірі 5848,90 грн, яка зарахована позивачем за зобов`язаннями лютого 2020 року.

Таким чином, за перерахунком суду, у період з 01.03.2020 по 11.03.2020 орендна плата на користь балансоутримувача без наявності підстав для зменшення, склала 190,18 грн за один день оренди та 2091,98 грн відповідно з урахуванням кількості днів оренди майна у вказаний період; за період з 12.03.2020 по 31.07.2020, враховуючи зменшення орендної плати на 50% в силу норм чинного законодавства, належним до сплати є розмір орендної плати: 1901,80 грн за березень 2020 року (з 12.03.2020 по 31.03.2020), 2971,43 грн за квітень 2020 року, 2980,35 грн за травень 2020 року, 2986,30 грн за червень 2020 року, 2968,39 грн за липень 2020 року, всього 15900,25 грн.

Оскільки заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів за вказаний період у розмірі 15900,25 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем вказаної суми у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті спору, матеріали справи не містять, а факт відсутності розрахунків між сторонами у спірний період відповідач не заперечує, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за несплату орендної плати частково, на суму 15900,25 грн.

В частині стягнення 13808,38 грн основного боргу суд відмовляє.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати орендної плати у лютому-липні 2020 року позивачем нараховано до стягнення з відповідача 2239,31 грн пені та 3555,76 грн штрафу.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та позивачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати, за весь період невиконання зобов`язання включно.

Згідно п. 3.8 договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, суд зазначає, що при здійсненні розрахунку позивачем за лютий 2020 року безпідставно включено до періоду прострочення день оплати.

Також, оскільки судом визнано обґрунтованим зменшення орендної плати, то нарахування штрафних санкцій повинно здійснюватись на суми боргу з урахуванням цього зменшення.

Крім того, позивачем при здійсненні розрахунку за лютий та березень 2020 року не враховано приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За перерахунком суду, належною до стягнення є сума 1433,66 грн пені та 2174,92 грн штрафу.

В частині стягнення 805,65 грн пені та 1380,84 грн шрафу суд відмовляє.

Заперечення відповідача проти позовних вимог в частині стягнення неустойки, з підстав того, що позивач не є стороною договору оренди і в нього відсутній договір із відповідачем про стягнення неустойки, як це передбачено ст.ст. 547, 551 ЦК України, а тому нарахування пені та штрафу є незаконним, не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються судом з огляду на те, що положення договору передбачають обов`язок відповідача перераховувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України у співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу та відповідальність за несвоєчасне або не в повному обсязі перерахування такої орендної плати у вигляді пені та штрафу, а відтак нарахування відповідачу пені та штрафу за допущення прострочення сплати орендної плати є правомірним та законним.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 524,67 грн 3 % річних та 390,72 грн втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок 3 % річних, з тих же підстав що і пені, судом встановлено, що належною до стягнення є сума 329,15 грн 3 % річних. В частині стягнення 195,52 грн 3 % річних суд відмовляє.

За розрахунком суду, розмір втрат від інфляції складає більший розмір, проте, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, вимога про стягнення 390,72 грн втрат від інфляції підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Заперечення відповідача проти позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, з підстав того, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а відтак подвійне нарахування інфляційних втрат є незаконним, не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються судом з огляду на те, що за умовами договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), встановлено розмір орендної плати за перший (базовий) місяць та п. 3.3 договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Тобто вказаним пунктом договору визначається розмір орендної плати за місяць. Відповідна індексація орендної плати не є інфляційними втратами, які передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, а відтак відсутнє подвійне нарахування інфляційних втрат, про яке помилково стверджує відповідач.

Відповідно до п. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Пунктами 1 та 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно змісту якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Враховуючи викладене, оскільки борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашено, відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендних платежів за період користування орендованим державним майном у строк визначений договором, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню частково: 15900,25 грн основного боргу, 1433,66 грн пені, 2174,92 грн штрафу, 329,15 грн 3 % річних, 390,72 грн втрат від інфляції. В частині стягнення 13808,38 грн основного боргу, 805,65 грн пені, 1380,84 грн шрафу, 195,52 грн 3 % суд відмовляє.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1117,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 36 419,09 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (01030, м. Київ, вул. Лисенка, 4, ідентифікаційний код 14348681) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) 15900,25 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот гривень двадцять п`ять коп) основного боргу, 1433,66 грн (одну тисячу чотириста тридцять три гривні шістдесят шість коп) пені, 2174,92 грн (дві тисячі сто сімдесят чотири гривні дев`яносто дві коп) штрафу, 329,15 грн (триста двадцять дев`ять гривень п`ятнадцять коп) 3 % річних, 390,72 грн (триста дев`яносто гривень сімдесят дві коп) втрат від інфляції та 1117,54 грн (одну тисячу сто сімнадцять гривень п`ятдесят чотири коп) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова