ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2021 р. Справа № 924/462/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

про стягнення 1 950 157,51 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 року №0505-02041, з яких 1 092 444,06 грн. - пеня, 549 230,81 грн. - штраф за прострочення платежу понад 30 днів, 174 303,15 грн. - 3% річних та 134 179,49 грн. - інфляційні втрати,

за участю представників сторін:

позивача: Горопашний І.В. - (в режимі відеоконференції), довіреність № 352 від 30.12.20 року;

відповідача: Куц І.О. - довіреність № 1182 від 19.04.21 року;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 1 950 157,51 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 року №0505-02041, з яких 1 092 444,06 грн. - пеня, 549 230,81 грн. - штраф за прострочення платежу понад 30 днів, 174 303,15 грн. - 3% річних та 134 179,49 грн. - інфляційні втрати. Вимоги мотивує несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг за період з вересня 2019 року по липень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.05.2021 року відкрито провадження у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 1 950 157,51 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 року №0505-02041, з яких 1 092 444,06 грн. - пеня, 549 230,81 грн. - штраф за прострочення платежу понад 30 днів, 174 303,15 грн. - 3% річних та 134 179,49 грн. - інфляційні втрати, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору позов підтримав, наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні та у відзив на позов від 26.05.2021 року вважає вимоги позивача необґрунтованими. Зауважує, що відповідачем не допускались прострочення оплати за надані позивачем послуги, навпаки, здійснювались переплати коштів за договором. Окрім того, між сторонами укладались акти коригування до актів приймання-передачі, згідно з якими фактичний обсяг послуг був менший, ніж згідно з актами приймання-передачі.

Звертає увагу на актах звірки розрахунків за 2019-2020 роки та положеннях п. 6.7. договору, за якими позивач зобов`язувався враховувати переплати за попередні періоди як оплату послуг за наступні розрахункові періоди.

Додатково відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій у випадку встановлення порушення прав позивача, а також застосувати позовну давність.

Позивач у відповіді на відзив заперечує проти доводів АТ «Хмельницькобленерго», зазначаючи, що зарахування коштів як оплата боргу відповідача можливе лише за заявою останнього. Вважає необґрунтованим також твердження щодо здійснення переплати за надані послуги.

Звертає увагу на заподіяння позивачу збитків неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, що підтверджується консолідованою звітністю та звітом незалежного аудитора за 2020 рік.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 22.07.2021 року вказує, що у рахунка-фактурах, які складались позивачем, вже були враховані переплати за попередні періоди, що свідчить, на переконання АТ "Хмельницькобленерго", про зарахування переплат позивачем як на підставі відповідної заяви відповідача, так і без неї.

Окрім того, вважає, що за положеннями п. 6.7. договору заява користувача потрібна у випадку повернення надмірно сплачених коштів, в той час, як врахування переплати як оплату за наступні періоди здійснюється позивачем самостійно. Звертає увагу і на відсутність доказів письмового звернення до відповідача з приводу несплати заборгованості, як це передбачено п. 10.3. договору.

Щодо зменшення пені, штрафу наголошує на ненаданні позивачем доказів понесення останнім збитків, а фінансова звітність за 2020 рік не стосується 2019 року та не свідчить про заподіяння збитків саме відповідачем. Окрім того, зауважує на постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №766 від 08.04.2020 року, якою дозволено на період карантину оператору системи передачі не застосовувати до операторів системи розподілу заходи, передбачені п. 5.7. та п.7.4. Типового договору (пеня, штраф, 3% річних та інфляційні втрати).

Позивач у поясненнях на заперечення відповідача від 02.08.2021 року вважає необґрунтованим посилання на рахунки-фактури, оскільки вони не є первинними документами; підтримує доводи, викладені у відповіді на відзив та позовній заяві.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.06.2019 року між державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго», Оператор системи передачі (ОСП), та акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» (користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0505-02041 (в редакції додаткової угоди від 01.08.2019 року, умови якої, згідно п. 3 угоди, поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли з 01.07.2019 року) (далі договір), за умовами якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору (п.1.1. договору).

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п.1.2. договору).

За положеннями п. 3.1. договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим регулятором, та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет.

У п. 4.1. договору передбачено, що для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги: плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється: для ОСР на підставі даних щодо технологічних витрат електричної енергії та її розподіл електричними мережами ОСР; для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника; для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії ( в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація. З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку.

Планова та фактична вартість послуги (грн) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу (МВт год) за розрахунковий період на тариф на послугу, затверджений регулятором (грн/МВт год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п.5.1. договору).

Розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим договором є 1 календарний місяць (п. 6.1. договору).

Пунктом 6.2. Договору встановлено поетапний порядок здійснення розрахунку: 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду; 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду; 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового періоду; 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

Відповідно до пункту 6.3 Договору у разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця користувач: передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів Послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів Послуги; сплачує вартість Послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів Послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів Послуги.

Згідно п. 6.5. Договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком», з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 6.6 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Пунктом 6.7. Договору передбачено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0, 1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів.

У разі недотримання ОСП цих термінів Користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Згідно з п. 7.1 договору ОСП має право, зокрема отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу.

ОСП зобов`язується, з-поміж іншого, забезпечувати надання Послуги з дотриманням установлених показників якості надання цих послуг відповідно до глави 2 розділу XI Кодексу системи передачі; складати та надавати Користувачу, на його запит, акти, рахунки, повідомлення у терміни та відповідно до порядку, зазначеного у розділах 6 та 10 цього Договору; повідомляти Користувача про зміну тарифу на передачу електричної енергії у терміни та відповідно до порядку, зазначеного у розділі 6 цього договору (п. 9.2 договору).

Пунктом 9.3 договору передбачено, що Користувач зобов`язується: повертати ОСП підписані зі свого боку акти у терміни та відповідно до порядку, що зазначені у розділах 6 та 10 цього Договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

Планові обсяги передачі електроенергії Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП протягом 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх Користувачу. ОСП протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє Користувачу акт приймання-передачі наданої Послуги. Користувач, отримавши акт приймання-передачі наданої Послуги, протягом 3 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП, підписаний зі свого боку (п. 10.1 договору).

Згідно з п. 10.2 договору ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої Послуги відповідно до форми, наведеної у додатку 7 цього Договору, та надсилає його Користувачу. Користувач у триденний термін має повернути ОСП акт звірки розрахунків наданої Послуги, підписаний зі свого боку. У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між Сторонами Користувач має право у триденний термін направити свій примірник акта звірки розрахунків ОСП з вмотивованим запереченням. Цей акт звірки розрахунків має бути розглянутий ОСП у триденний термін, підписаний у разі згоди та наданий Користувачу. Якщо Сторони не дійшли згоди, застосовуються норми розділу 12 цього Договору.

У разі несвоєчасної оплати Користувачем отриманої Послуги ОСП направляє Користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати. У разі несплати заборгованості Користувачем ОСП має право направити Користувачу письмове попередження щодо можливого припинення надання Послуги відповідно до вимог КСП (п. 10.3 договору).

Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим Договором повинні направлятися однією Стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі або отриманої з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (уразі направлення поштою рекомендованим листом); у день направлення за допомогою Сервісу та/або електронному вигляді (п. 10.4 договору).

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019 р. Якщо Користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору повідомлення про припинення дії Договору, то цей Договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах. (п.14.1 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

04.06.2019 сторони договору уклали додаткову угоду, в якій погодили, що у випадку набуття чинності статей 66 - 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» та/або внесення зміни в Договір між членами оптового ринку України щодо закупівлі втрат електричної енергії в магістральних та міждержавних електромережах ДП «НЕК «Укренерго», права та зобов`язання Сторін за Договором в частині розрахунків за надані послуги з передачі електричної енергії є обов`язковими для виконання починаючи з наступного дня після настання одного з таких випадків. Також сторони домовились в термін до 15.06.2019 укласти додаток до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії «Перелік точок комерційного обліку Користувача» на підставі інформації, яка надається Користувачем і внести зміни до Договору у разі внесення змін до нормативно-правових актів протягом 1 місяця від дати запровадження таких змін в нормативно-правових актах.

У додатковій угоді №3 від 08.10.2020 року до договору сторонами доповнено п. 6.7. договору: за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача. Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

Відповідач у листі від 27.08.2019 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на вересень 2019 року становить 27500 МВт год. Сторонами підписано акт від 30.09.2019 року приймання-передачі послуги за вересень 2019 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 27783,272 МВт год, ставка тарифу 116,54 грн./МВт год, на суму 3885435,02 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 15.10.2019 року. Згідно з актом від 17.02.2020 року коригування до акту від 30.09.2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 04.06.2019 року, фактичний обсяг наданої послуги у вересні 26072,671 МВт год, на суму 3646210,90 грн., з ПДВ. Акт коригування отримано відповідачем 27.02.2020 року.

Відповідач у листі від 24.10.2019 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на листопад 2019 року становить 41000 МВт год. Сторонами підписано акт від 30.11.2019 року приймання-передачі послуги за листопад 2019 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 39908,667 МВт год, ставка тарифу 116,54 грн./МВт год, на суму 5581147,26 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 16.12.2019 року. Згідно з актом від 18.05.2020 року коригування до акту від 30.11.2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 04.06.2019 року, фактичний обсяг наданої послуги у листопаді 2019 року 37356,202 МВт год, на суму 5224190,14 грн., з ПДВ. Акт коригування отримано відповідачем 29.05.2020 року.

Відповідач у листі від 13.11.2019 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на грудень 2019 року становить 47000 МВт год. Сторонами підписано акт від 31.12.2019 року приймання-передачі послуги за грудень 2019 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 45180,758 МВт год, ставка тарифу 116,54 грн./МВт год, на суму 6318438,65 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 16.01.2020 року. Згідно з актом від 19.06.2020 року коригування до акту від 31.12.2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 04.06.2019 року, фактичний обсяг наданої послуги у грудні 2019 року 41660,773 МВт год, на суму 5826175,79 грн., з ПДВ. Акт коригування отримано відповідачем 03.07.2020 року.

Відповідач у листі від 21.01.2020 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на лютий 2020 року становить 35800 МВт год. Сторонами підписано акт від 29.02.2020 року приймання-передачі послуги за лютий 2020 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 38098,103 МВт год, ставка тарифу 155,40 грн./МВт год, на суму 7104534,25 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 16.03.2020 року. Згідно з актом від 23.09.2020 року коригування до акту від 29.02.2020 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 04.06.2019 року, фактичний обсяг наданої послуги у лютому 2020 року 36937,291 МВт год, на суму 6888066,02 грн., з ПДВ. Акт коригування отримано відповідачем 30.09.2020 року.

Відповідач у листі від 19.03.2020 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на квітень 2020 року становить 27000 МВт год. Сторонами підписано акт від 20.04.2020 року приймання-передачі послуги за квітень 2020 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 26053,216 МВт год, ставка тарифу 155,40 грн./МВт год, на суму 4858403,72 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 22.05.2020 року.

Відповідач у листі від 18.05.2020 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на червень 2020 року становить 24700 МВт год. Сторонами підписано акт від 30.06.2020 року приймання-передачі послуги за червень 2020 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 26167,906 МВт год, ставка тарифу 155,40 грн./МВт год, на суму 4879791,11 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 23.07.2020 року.

Відповідач у листі від 18.05.2002 року повідомив позивача, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на липень 2020 становить 24600 МВт год. Сторонами підписано акт від 31.07.2020 року приймання-передачі послуги за липень 2020 року, згідно з яким позивачем надано відповідачу послугу з передачі електричної енергії обсягом 26885,845 МВт год, ставка тарифу 155,40 грн./МВт год, на суму 5013672,37 грн. (з ПДВ). Акт отримано відповідачем 19.08.2020 року.

АТ «Хмельницькобленерго» у листі від 21.08.2020 року просить врахувати надлишково сплачені кошти за надання послуг з передачі електричної енергії згідно з договором №0505-02041 від 04.06.2019 року за серпень 2019 року в сумі 273735,11 грн. (з ПДВ) в рахунок погашення заборгованості червня 2020 року; у листі від 11.09.2020 року просить надлишково сплачені кошти за надання послуг за липень 2019 року в сумі 172336,39 грн., за серпень 2019 року в сумі 24766,01 грн., за вересень 2019 року в сумі 199609,1 грн., за жовтень 2019 року в сумі 29552,87 грн. зарахувати в рахунок погашення заборгованості за липень 2020 року; за жовтень 2019 року в сумі 471937,21 грн. зарахувати в рахунок погашення заборгованості за серпень 2020 року; за жовтень 2019 року в сумі 5224190,14 грн. зарахувати в рахунок погашення заборгованості за листопад 2019 року; за жовтень 2019 року 826175,79 грн. зарахувати в рахунок погашення заборгованості за грудень 2019 року.

Позивачем виставлялись відповідачу рахунки-фактури №0505-02041/04/10/2019 від 04.10.2019 року на сплату вартості послуг з передачі електричної енергії за вересень 2019 року на суму 0,00 грн.; №0505-02041/04/11/2019 від 04.11.2019 року за жовтень 2019 року на суму 0,00 грн.; №0505-02041/04/12/2019 від 04.12.2019 року за листопад 2019 року на суму 0,00 грн.; від 03.01.2020 року за грудень 2019 року на суму 0,00 грн.; №0505-02041/04/03/03/2020 від 04.03.2020 року за лютий 2020 року на суму 0,00 грн.; №0505-02041/03/04/2020 від 03.04.2020 року за березень 2020 року на суму 0,00 грн.; №0505-02041/04/05/2020 від 04.05.2020 року за квітень 2020 року на суму 0,00 грн.; від 03.07.2020 року за червень 2020 року на суму 0,00 грн.; №0505-02041/04/08/2020 від 04.08.2020 року за липень 2020 року на суму 5013672,37 грн.

Відповідачем здійснювалась оплата наданих позивачем послуг за вересень 2019 року: 2307492,00 грн. (платіжне доручення №11091 від 30.08.2019 року); 769164,00 грн. (платіжне доручення №12074 від 19.09.2019 року); 769164,00 грн. (платіжне доручення №12281 від 24.09.2019 року); грудень 2019 року: 5000000,00 грн. (платіжне доручення №15374 від 29.11.2019 року); лютий 2020 року: 6675984,00 грн. (платіжне доручення №1249 від 31.01.2020 року); квітень 2020 року: 4380000,00 грн. (платіжне доручення №3816 від 31.03.2020 року); червень 2020 року: 4606056,00 грн. (платіжне доручення №5872 від 29.05.2020 року); липень 2020 року: 4587408,00 грн. (платіжне доручення №7047 від 30.06.2020 року).

Як вбачається із акту звірки розрахунків №0505-02041/03/2019 за ІІІ квартал 2019 року, за результатами звіряння розрахунків станом на 30.09.2019 року ( за даними ОСП) дебет становить 25028173,22 грн.; кредит 36832062,88 грн.; із акту звірки розрахунків №0505-02041/03/2019 за 4 квартал 2019 року, станом на 31.12.2019 року сальдо (за даними ОСП) на 31.12.2019 року дебет 0,00 грн.; кредит 8960051,89 грн.; із акту звірки розрахунків №0505-02041/01/2020 за І квартал 2020 року станом на 31.03.2020 року (за даними ОСП) дебет 0,00 грн., кредит 5199536,31 грн.; із акту звірки розрахунків №0505-02041/02/2020 за ІІ квартал 2020 року станом на 30.06.2020 року за даними ОСП дебет 0,00 грн., кредит 5636300,94 грн.; із акту звірки розрахунків №0505-02041/03/2020 за ІІ квартал 2020 року станом на 30.09.2020 року за даними ОСП дебет 0,00 грн., кредит 9431932,83 грн.

Відповідно до звіту незалежного аудитора ПрАТ «НЕК «Укренерго», збитки Групи протягом року, що закінчився 31.12.2020 року, склали 23,996, 348 тис. грн. за 2020 рік.

З вищевикладеного, з огляду на несвоєчасну оплату відповідачем наданих позивачем послуг, останній вернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи стверджується, що 04.06.2019 року між сторонами у справі укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0505-02041, за умовами якого позивач зобов`язався надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього договору, а відповідач - здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У пункті 6.2. Договору ( в редакції додаткової угоди від 01.08.2019 року) сторонами встановлено наступний порядок розрахунків: 1 платіж (який повинен бути не меншим 1/5 від планової вартості послуги) - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду; 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду; 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового періоду; 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Згідно п. 6.5. Договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим

Із наданих сторонами платіжних документів вбачається порушення відповідачем умов розділу 6 договору.

Судом критично оцінюються твердження АТ "Хмельницькобленерго" щодо переплат за спірні періоди, оскільки за положеннями п. 6.7. договору ( в редакції на час існування спірних правовідносин) у разі, якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів. Окрім того, у тому ж пункті договору передбачено відповідальність ОСП за невиконання або несвоєчасне виконання вказаного обов`язку.

Відтак, оскільки відповідачем здійснювалась сплата за надані позивачем послуги із зазначенням цільового призначення платежу ( за конкретний місяць), переплатою за інші періоди АТ "Хмельницькобленерго" мав право розпоряджатись на власний розсуд, в тому числі, вимагати від ОСП повернення переплати протягом 5 днів з дня отримання заявки. Вказане свідчить про неможливість позивача самостійно розпоряджатись коштами переплати, в тому числі, зараховувати їх на погашення наявної заборгованості (до укладення додаткової угоди №3 від 08.10.2020 року).

Окрім того, на реалізацію вказаного пункту АТ «Хмельницькобленерго» у листах від 21.08.2020 року та від 11.09.2020 року розпорядилося сумами переплат, вказавши періоди їх зарахування.

Рахунки-фактури та акти звірки також не спростовують оплати відповідачем наданих позивачем послуг з порушенням порядку, визначеного розділом 6 договору.

Згідно п. 6.7. Договору у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0, 1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Верховний Суд у постановах від 20.09.2020 року у справі №916/1777/19 та від 20.08.2021 року у справі №910/13575/20 зауважив, що за змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи N 910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи N 916/804/17.

При цьому, у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців (постанова Верховного Суду від 20.08.2021 року у справі №910/13575/20).

Оскільки у п. 6.7. договору сторонами передбачено, що пеня нараховується за кожен день прострочення, до повного виконання користувачем своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що у п. 6.7. договору погоджено інший строк, ніж передбачений ст. 232 ГК України, нарахування пені - до повної оплати.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача за порушення умов договору штрафних санкцій, а саме: пені у розмірі 1092444,06 грн. та штрафу в розмірі 549230,82 грн.

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення штрафу та пені та встановлено, що позивачем правомірно нараховано 3701,85 грн. пені за вересень 2019 року на суму заборгованості 39615,02 грн. за період з 19.10.2019 року (з першого дня прострочення сплати за актом приймання-передачі послуги, отриманого 15.10.2019 року) по 16.02.2020 року ( до дати акту коригування приймання-передачі послуги від 30.09.2019 року). Правомірно нараховано 868124,95 грн. пені за листопад 2019 року з розрахунку з 05.11.2019 року (перший день прострочення зі сплати першого платежу в розмірі не менше 1146753,60 грн.) по 16.12.2019 року (дату отримання акту приймання-передачі послуги за листопад 2019 року); з 11.11.2019 року (перший день прострочення другого платежу в розмірі 1146753,60 грн.) по 16.12.2019 року; з 16.11.2019 року (перший день прострочення третього платежу в розмірі 1146753,60 грн.) по 16.12.2019 року; з 21.11.2019 року (перший день прострочення четвертого платежу в розмірі 1146753,60 грн.) по 16.12.2019 року; з 26.11.2019 року (перший день прострочення п`ятого платежу в розмірі 1146753,60 грн.) по 16.12.2019 року; з 20.12.2019 року (перший день прострочення за актом приймання-передачі послуги за листопад 2019 року) по 17.05.2020 року (до дати акту коригування до акту приймання-передачі послуги); з 18.05.2020 року по 13.09.2020 року (дати отримання листа відповідача від 11.09.2020 року про зарахування коштів переплати в погашення заборгованості за листопад 2019 року). Правомірно нараховано пеню за грудень 2019 року в розмірі 153633,27 грн. з розрахунку з 21.12.2019 року (дата прострочення зі сплати четвертого платежу на суму заборгованості 258284,80 грн.) по 16.01.2020 року (дати отримання акту приймання-передачі послуги за грудень 2019 року); з 26.12.2019 року (перший день прострочення зі сплати п`ятого чергового платежу на суму 1314571,20 грн.) по 16.01.2020 року; з 22.01.2020 року (перший день прострочення сплати за актом приймання-передачі послуги за грудень 2019 року) по 18.06.2020 року (до дати акту коригування до акту приймання-передачі за грудень 2019 року) та з 19.06.2020 року по 13.09.2020 року (отримання листа відповідача від 11.09.2020 року про врахування переплати в погашення заборгованості за грудень 2019 року). Правомірно ( в межах суми, допустимої до стягнення) нараховано за лютий 2020 року пеню в розмірі 32887,86 грн. з розрахунку з 20.03.2020 року (перший день прострочення з оплати акту приймання-передачі послуги за лютий 2020 року) по 22.09.2020 року (до акту коригування по акту приймання-передачі за лютий 2020 року) та з 23.09.2020 року по 07.10.2020 року (до дати підписання додаткової угоди до договору від 08.10.2020 року, якою погодження можливість зарахування сум переплат позивача у випадку наявності заборгованості для погашення такої заборгованості). Правомірно нараховано пеню за квітень 2020 року в сумі 29376,48 грн. з розрахунку з 26.04.2020 року (перший день прострочення по недоплаті п`ятого платежу в розмірі 654960,00 грн.) по 22.05.2020 року (дати отримання відповідачем акту приймання-передачі послуги за квітень 2020 року), з 28.05.2020 року (перший день прострочення зі сплати за актом приймання-передачі послуги) по 07.10.2020 року (до дати підписання додаткової угоди від 08.10.2020 року, якою погодження можливість зарахування сум переплат позивача у випадку наявності заборгованості для погашення такої заборгованості). Правомірно нараховано 2064,23 грн. пені за червень 2020 року з розрахунку з 29.07.2020 року ( перший день прострочення сплати за актом приймання-передачі послуги за червень 2020 року) по 20.08.2020 року (до дати листа відповідача про зарахування суми переплат для сплати заборгованості за червень 2020 року). Правомірно нараховано 2655,42 грн. пені за липень 2020 року з розрахунку 26.08.2020 року (перший день прострочення з оплати акту приймання-передачі послуги за липень 2020 року) до 13.09.2020 року ( до дати отримання листа відповідача від 11.09.2020 року про врахування переплати в погашення заборгованості за липень 2020 року). Таким чином, позивачем правомірно нараховано 1092444,06 грн. пені.

Здійснивши перерахунок заявленого позивачем штрафу у розмірі 549230,81 грн., судом встановлено, що позивачем також правомірно нараховано 2773,05 грн. штрафу за вересень 2019 року, 390680,30 грн. штрафу за листопад 2019 року, 92290,70 грн. штрафу за грудень 2019 року, 29998,50 грн. за лютий 2020 року та 33488,26 грн. штрафу з квітень 2020 року. Відтак, сума штрафу в розмірі 549230,81 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач просить суд стягнути 174303,15 грн. 3% річних та 134179,49 грн. втрат від інфляції згідно поданого розрахунку.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Судом здійснено перерахунок в юридичній інформаційно-пошуковій системі "Законодавство" 3% річних та встановлено, що 3% річних, нараховані за вересень 2019 року за період з 19.10.2019 року по 16.02.2019 року на суму заборгованості 39615,02 грн. становлять 393,56 грн., тому в стягненні 0,01 грн. 3% річних за вересень 2019 року суд відмовляє. Окрім того, при нарахуванні 3% річних за листопад 2019 року позивачем вірно обраховано 3% річних за період з 18.05.2020 року по 13.09.2020 року в розмірі 50957,26 грн., проте, при визначенні загальної суми невірно додано 50957,63 грн., що в кінцевому підсумку призвело до збільшення суми 3% річних за листопад 2019 року на 0,37 грн. Таким чином, в стягненні 0,37 грн. 3% річних за листопад 2019 року суд також відмовляє.

Інші нарахування 3% річних вчинено позивачем правомірно та відповідно до положень договору, що має наслідком задоволення позову щодо стягнення 174302,77 грн. 3% річних. В стягненні 0,38 грн. 3% річних суд відмовляє.

Щодо нарахування втрат від інфляції судом враховується, що такі нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіривши розрахунок позивача по інфляційним втратам, з урахуванням зазначеної практики Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, господарський суд зазначає, що позивачем правомірно нараховано 100946,02 грн. втрат від інфляції за листопад 2019 року а період з січня 2002 року по травень 2020 року, оскільки вказана сума боргу виникла в грудні 2019 року та існувала до 17.05.2020 року; 26992,26 грн. втрат від інфляції за грудень 2019 року (516,57 грн. та 2629,14 грн. за період січня 2002 року, оскільки борг у вказаному позивачем розмірі виник в грудні 2019 року та існував до 16.01.2020 року; та 23846,55 грн. за лютий-червень 2020 року); правомірно нараховано 4276,33 грн. втрат від інфляції за лютий 2020 року ( вказана позивачем сума боргу виникла в березні 2020 року та існувала до 22.09.2020 року); 1964,88 грн. втрат від інфляції за квітень 2020 року ( визначена позивачем сума боргу виникла в квітні 2020 року та припинила існування 22.05.2020 року). Таким чином, вимога про стягнення 134179,49 грн. підлягає задоволенню в понову обсязі.

З всього вищенаведеного, позовні вимоги є частково обґрунтованими на суму 1 092 444,06 грн. пені, 549 230,81 грн. штрафу за прострочення платежу понад 30 днів, 174 302,77 грн. 3% річних та 134 179,49 грн. інфляційних втрат. В стягненні 0,38 грн. 3% річних слід відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна про стягнення штрафу, пені - один рік.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц); постанова ВП ВС від 28.11.2018 по справі № 504/2864/13-ц (14-452цс18).

У зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов`язань, що з нього виникають (наприклад, у зв`язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов`язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 та від 25.03.2020 року № 239, відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

В подальшому, карантин продовжувався, не перериваючись. Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 885 від 11.08.2021 року продовжено карантин, установлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), до 01.10.2021 року.

Як вбачається з умов договору та наданого позивачем розрахунку, останнім здійснено нарахування штрафних санкцій, 3% річних та втрат від інфляції за простроченими зобов`язаннями з вересня 2019 року. Тобто, до 12.03.2020 року ні загальна, ні спеціальна позовна давність не спливла, а оскільки її строк продовжений на час дії карантину, який триває, відсутні підстави для висновку про сплив строків позовної давності для звернення до суду за даними позовними вимогами, та, відповідно, відмови в позові.

Відповідач у відзиві на позов просить суд зменшити розмір пені та штрафу.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні принципи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За змістом наведених вище норм, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 року у справі №907/532/18 відзначив, що при цьому наявність/відсутність укладеної між сторонами договору угоди про зменшення або скасування штрафних санкцій, так само як наявність/відсутність угоди про внесення змін до умов договору в частині строків поставки товару, при вирішенні судом питання про зменшення розміру штрафу, пені не має вирішального значення, оскільки таке зменшення є правом суду, яке випливає безпосередньо з положень норм чинного законодавства, та здійснюється судом за наявності конкретних об`єктивних обставин.

Поряд з тим, Верховний Суд у постанові від 29.07.2021 року у справі № 904/3526/20 зауважив, що закріплений у частині третій статті 551 ЦК України законодавцем принцип фактично є можливістю обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності та може бути застосований і як норма прямої дії як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Правовий аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 03.06.2019 у справі №914/1517/18.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, яке може бути застосовано судом на власний розсуд та не свідчить про втручання суду у договірні відносини.

Судом приймається до уваги сплата відповідачем основної заборгованості, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, значний розмір штрафних санкцій (1641674,87 грн.), доводи відповідача, вкладені в обґрунтування необхідності зменшення розміру штрафних санкцій, що в сукупності свідчить про можливість зменшення розміру пені на 50%, оскільки в такому випадку буде дотриманий баланс інтересів сторін у вигляді відшкодування позивачу негативних наслідків від неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, а також не носитиме характер несправедливо непомірного тягаря для відповідача.

З всього вищевикладеного, позов приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 1 950 157,51 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 року №0505-02041, з яких 1 092 444,06 грн. - пеня, 549 230,81 грн. - штраф за прострочення платежу понад 30 днів, 174 303,15 грн. - 3% річних та 134 179,49 грн. - інфляційні втрати, суд задовольняє частково та з АТ "Хмельницькобленерго" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" слід стягнути 546222,03 грн. пені, 549230,81 грн. штрафу, 174302,77 грн. 3% річних, 134179,49 грн. інфляційних втрат. В стягненні 0,38 грн. 3% річних суд відмовляє з мотивів необґрунтованості та в стягненні 546222,03 грн. пені у зв`язку з її зменшенням на 50%.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі частини третьої статті 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 05.04.2018 у справі № 917/1006/16.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 1 950 157,51 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 року №0505-02041, з яких 1 092 444,06 грн. - пеня, 549 230,81 грн. - штраф за прострочення платежу понад 30 днів, 174 303,15 грн. - 3% річних та 134 179,49 грн. - інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29018, м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11А, код 22767506) на користь приватного акціонерного товариства «Національна енергогенеруюча компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25, код 00100227) 546222,03 грн. (п`ятсот сорок шість тисяч двісті двадцять дві грн. 03 коп.) пені, 549230,81 грн. (п`ятсот сорок дев`ять тисяч двісті тридцять грн. 81 коп.) штрафу, 174302,77 грн. (сто сімдесят чотири тисячі триста дві грн. 77 коп.) 3% річних, 134179,49 грн. (сто тридцять чотири тисячі сто сімдесят дев`ять грн. 49 коп.) інфляційних втрат, 29252,36 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дві грн. 36 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 0,38 грн. 3% річних та 546222,03 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.09.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 4 прим.: 1 - до справи; 2, 3 - позивачу (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25; 21010, м. Вінниця, вул. І. Богуна, 5) - рек. з пов. про вручення; 4 - відповідачу (29018, м. Хмельницький, вул. Храновського, 11А) - рек. з пов. про вручення