ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.08.2021 Справа № 914/3291/20

Суддя Щигельська О.І. в порядку ч. 3 ст. 39 ГПК України розглянувши заяву Малого підприємства «Вікфіл» від 06.08.2021 (вх.№18349/21 від 06.08.2021)

про відвід судді Мазовіти А.Б.

у справі №914/3291/20

за позовом: Адвокатського об`єднання «Солістер», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Мале підприємство «Вікфіл», с. Мощун, Київська область;

про: визнання недійсними рішень загальних зборів учасників та скасування реєстраційних дій.

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІОН УКРАЇНА», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», м. Львів;

про: визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, визнання недійсним нової редакції статуту товариства та скасування реєстраційних дій.

Без виклику сторін

встановила:

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/3291/20 за позовом Адвокатського об`єднання «Солістер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Малого підприємства «Вікфіл» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників та скасування реєстраційних дій та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІОН УКРАЇНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, визнання недійсним нової редакції статуту товариства та скасування реєстраційних дій.

06.08.2021 в системі документообігу суду за вх.№18349/21 зареєстровано подану представником Малого підприємства «Вікфіл» заяву про відвід судді.

Ухвалою суду від 25.08.2021 суддя Мазовіта А.Б. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу від розгляду справи №914/3291/20, а тому відповідно до вказаної ухвали суду, заяву передано для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2021 заяву про відвід передано для розгляду судді Щигельській О.І.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник Малого підприємства «Вікфіл» вказує на те, що третьою особою, неодноразово заявлялися клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки представник фізично не має змоги перебувати в залі судового засідання, а карантинні заходи які запровадженні на території України ускладнюють міжміське сполучення та пасажиро перевезення, однак судом відмовлено в задоволенні вказаних заяв. Також, заявник вказує, що ним заявлялось клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, проте у задоволенні такого клопотання Ухвалою суду від 08.07.2021 також було відмовлено. Заявник вважає, що позиція судді Мазовіти А.Б. по вказаній справі викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, порушено право заявника на доступ до правосуддя, порушено норми процесуального права під час здійснення правосуддя, а тому просить задовольнити клопотання про відвід та передати справу №914/3291/20 на повторний авторозподіл.

Розглянувши подану заяву Малого підприємства «Вікфіл» від 06.08.2021 (вх.№18349/21 від 06.08.2021) про відвід судді Мазовіти А.Б. у справі №914/3291/20, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії")

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Частина 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку доводам заявника, суд зазначає, що вони не містять посилань на обставини, з якими законодавець пов`язує можливість відводу судді (суддів) від розгляду справи.

Так, викладені в заяві мотиви для відводу суддів по суті зводяться до незгоди заявника з прийнятими судом рішеннями, зокрема щодо відмови в задоволенні клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції та відмови в призначенні судової експертизи.

Суд зауважує, що чинним законодавством передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень під час розгляду справи у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), тобто в процесуальний спосіб, а не шляхом заявлення відводів суду.

Незгода відповідача з процесуальними діями судді, або з його тлумаченням норм матеріального чи процесуального права, має викладатись в заявах по суті справи, письмових поясненнях або ж апеляційній скарзі на рішення суду, а не у заяві про відвід судді.

Більше того, суд не вбачає об`єктивних підстав для висновків навіть про можливу упередженість судді. Оскільки, дійсно з 13 залів судових засідань Господарського суду Львівської області лише 3 обладнані системою відеоконференцзв`язку. Крім того варто зазначити, що такі зали необхідні для проведення не лише судових засідань в режимі відеоконференції, а й для проведення судових засідань без використання системи ВКЗ або ж для вчинення окремих процесуальних дій (наприклад огляд електронних доказів, трансляцію судового засідання на YouTube канал «Судова влада України» та на портал «Судова влада України», тощо.) Зважаючи на те, що в Господарському суді правосуддя здійснює 33 судді, враховуючи той факт, що тривалість та складність судових засідань неможливо передбачити наперед доводи про створення перешкод в доступі до правосуддя, порушення процесуальних прав заявника є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, незгода Малого підприємства «Вікфіл» з процесуальним рішенням судді у справі № 914/3291/20 не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України, встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із статтею 86 ГПК України при розгляді справи суд оцінює наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів.

Доказів, які б вказували на будь-яку (пряму чи побічну) заінтересованість, безсторонність судді Мазовіти А.Б. у даній справі, або які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заявником суду не надано, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що заява Малого підприємства «Вікфіл» про відвід судді Мазовіти А.Б. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Малого підприємства «Вікфіл» від 06.08.2021 (вх.№18349/21 від 06.08.2021) про відвід судді Мазовіти А.Б. у справі №914/3291/20 відмовити.

2. Справу №914/3291/20 передати судді Мазовіті А.Б. для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України

Суддя О.І. Щигельська