ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Черкаси справа № 925/808/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Драненко Я.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

третя особа: ДСП "Чорнобильська АЕС": Стужна В.М. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" (м. Київ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Ниви Черкащини" (м. Черкаси) про стягнення 17 773,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 17 773,39 грн. з яких: 5 129,95 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 534,65 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 651,50 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 36,09 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 та 8 925,30 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 1082,94 грн. заборгованості за простроченими процентами, 1 320,94 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 92,01 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-0272 від 21.01.2020.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Представники сторін в судове засідання в повному складі не з`явилися, явка обов`язковою не визнавалась.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за офіційною адресою місця реєстрації (в т.ч. через виклик в засідання на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України (а.с. 179, том 1), що є належним доказом повідомлення про розгляд справи у відповідності до ст. 120,122 ГПК України), не направив свого представника у останнє судове засідання.

В направленому до суду відзиві на позовну заяву № 46/07 від 29.07.2021 (а.с. 191-196, том 1) відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві відповідач заперечував позовні вимоги та вказував на те, що позивач здійснив виплати за вимогами Бенефіціара без належного представлення. Відповідач зазначив, що жодних документів, які б підтверджували невиконання відповідачем умов договорів про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків Бенефіціаром-третьою особою до Банку не було надано, що свідчить про неналежне представлення і відсутність підстав для виплати сум гарантій на користь третьої особи.

Представник третьої особи - Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У своєму поясненні № 3312/21 від 17.08.2021 (а.с. 223-226, том 1) Бенефіціар-третя особа, зазначив, що враховуючи настання Гарантійного випадку по договору поставки № 19-0973-2 від 27.12.2019 та по договору поставки № 20-0044-2 від 23.01.2020, який полягає у невиконанні Принципалом-відповідачем зобов`язання щодо постачання товару та при відмові Принципала від виконання цих договорів, враховуючи відповідність вимог про сплату гарантійної суми від 15.01.2021 вих. №93/21 та від 22.12.2020 вих. № 5527/20 вимогам і умовам Гарантії № BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 та Гарантії № BGV/UA/03-2-0272 від 21.01.2020 Гарант (позивач по справі) обґрунтовано сплатив Бенефіціару суми гарантії та має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника. Також Бенефіціар вказав на те, що для пред`явлення гаранту вимоги кредиторові достатньо лише факту порушення боржником виконання основного зобов`язання, що мало місце.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, явка якого не визнавалася обов`язковою, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 26.08.2021 в порядку ст. 240 ГПК України виготовлено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається, що за результатами публічних закупівель між відповідачем та третьою особою було укладено:

- Договір № 19-0973-2 поставки товару, укладений на підставі проведення закупівлі № 2-028-20 (а.с. 19 том 1), від 27.12.2019, за умовами якого відповідач повинен поставити на користь ДСП "Чорнобильська АЕС" цукор і супутню продукцію (цукор-пісок, цукрова пудра та ін.) на загальну суму 170 998,30 грн. у строк з 01.01.2020 по 31.12.2020 згідно умов Специфікації до Договору;

- Договір № 20-0044-2 поставки товару, укладений на підставі проведення закупівлі № 2-026-20 (а.с. 95 том 1) від 23.01.2020, за умовами якого відповідач повинен поставити на користь ДСП "Чорнобильська АЕС" рафіновані олії та жири (олія соняшникова, олія оливкова) на загальну суму 297 510,00 грн. у строк з 01.01.2020 по 31.12.2020 згідно умов Специфікації до Договору;

Доказів визнання недійсними цих договорів повністю або частково в справу не подано. Обставин, які вказують на нікчемність цих договорів судом не встановлено.

Згідно положень ст. 204 ЦК України про презумпцію правомірності правочину --- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Учасниками справи визнається, що за умовами Тендерної документації на закупівлю цукру та олії відповідач у справі повинен надати забезпечення виконання договору про закупівлю - це внесення забезпечення по виконанню договору у розмірі 3% вартості договору у вигляді завдатку або банківської гарантії, що також підтверджується і умовами цієї документації, яку надала у справу третя особа.

Для виконання відповідачем умов тендерної документації, 26.12.2019 між Акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк" (скорочена назва - АТ "Укрбудінвестбанк", далі - Гарант, позивач по справі), в особі начальника Відділу документарних операцій Дерев`янко Наталії Євгеніївни, яка діє на підставі довіреності № 137 від 20.08.2019 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ниви Черкащини" (далі - Принципал, відповідач по справі), в особі директора Зайчука Яна Михайловича, який діє на підставі Статуту було укладено договір № BGV/UA/03-2-6024 про надання гарантії (далі - Договір 1, а.с. 14-16). За умовами цього договору Гарант за дорученням Принципала надає на користь Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" забезпечення виконання договору (в подальшому Гарантія) на суму 5 129,95 грн. (п`ять тисяч сто двадцять дев`ять гривень 95 копійок) згідно договору закупівлі, який має бути укладений між Принципалом та Бенефіціаром згідно з Повідомленням про намір укласти договір, оприлюднене 10.12.2019 на авторизованій уповноваженим органом електронній системі закупівель https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-11-15-001341-c за результатами відкритих торгів: ДК 021:2015 код 15830000-5 Цукор і супутня продукція (Цукор-пісок, цукрова пудра та інше) (п. 1.1. Договору 1).

Гарантія надається на термін до 20.02.2021 включно і набуває чинності з 26.12.2019 (п. 1.2. Договору 1).

Також 21.01.2019 між Акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк" (скорочена назва - АТ "Укрбудінвестбанк", далі - Гарант, позивач по справі), в особі начальника Відділу документарних операцій Дерев`янко Наталії Євгеніївни, яка діє на підставі довіреності № 137 від 20.08.2019 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ниви Черкащини" (далі - Принципал, відповідач по справі), в особі директора Зайчука Яна Михайловича, який діє на підставі Статуту було укладено договір № BGV/UA/03-2-0272 про надання гарантії (далі - Договір 2, а.с. 90-92). За його умовами Гарант за дорученням Принципала надає на користь Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" забезпечення виконання договору (в подальшому Гарантія) на суму 8 925,30 грн. (вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень 30 копійок) згідно договору закупівлі, який має бути укладений між Принципалом та Бенефіціаром згідно з Повідомленням про намір укласти договір, оприлюднене на авторизованій уповноваженим органом електронній системі закупівель Рrozorro UA-2019-11-15-001357-c 12.12.2019 за результатами відкритих торгів: ДК 021:2015 код 15420000-8 Рафіновані олії та жири (Олія соняшникова, олія оливкова) (п. 1.1. Договору 2).

Гарантія надається на термін до 08.02.2021 включно і набуває чинності з 21.01.2020 (п. 1.2. Договору 2).

Відповідно до п. 2.1.2. Договорів 1-2 Гарант-Позивач зобов`язується у разі настання гарантійного випадку та отримання письмової вимоги Бенефіціара, розглянути вимогу разом з доданими до неї документами, перевірити достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.

Відповідно до п. 2.1.4. Договорів 1-2 Гарант зобов`язується за умови отримання вимоги Бєнефіціара, що становить належне представлення, сплатити Бенефіціару кошти за Гарантією, сума яких не може перевищувати суму наданої Гарантії, у встановлений у Гарантії строк та за рахунок грошових коштів, перерахованих Принципалом Гаранту у відповідності до умов п. 2.2.6 кожного Договору.

Відповідно до п. 2.2.6. Договорів 1-2 Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання повідомлення про настання гарантійного випадку з копією вимоги Бенефіціара разом з доданими до неї документами, перерахувати Гаранту належну до сплати Бенефіціару за умовами Гарантії суму, згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про настання гарантійного випадку.

Відповідно до п. 2.1.5. Договорів 1-2 Гарант зобов`язується у разі невиконання Принципалом умов п. 2.2.6. цього Договору, щодо перерахування Гаранту суми, належної до сплати за вимогою Бенефіціара, сплатити Бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати суму наданої Гарантії, за рахунок власних коштів, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов`язань за Гарантією.

Відповідно до п. 2.2.7. Договорів 1-2 Принципал-відповідач зобов`язаний у разі виконання Гарантом зобов`язання за Гарантією за рахунок власних коштів, у відповідності до п. 2.1.5. (в такому випадку вважається, що відбулося кредитування Принципала) сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28% (Двадцять вісім відсотків) річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми, до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту становить 7 календарних днів. Принципал зобов`язується повернути Гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту.

Керуючись п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що у разі прострочення Принципалом повернення суми кредиту за цими договорами, Принципал зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 28% (Двадцять вісім відсотків) річних від прострочення суми за весь час прострочення.

Позивач пояснив суду, що нарахування відсотків за користування кредитом відбувається у розмірі 28% річних за 7денний термін кредитування, а в подальшому проводиться нарахування 28% річних на суму кредиту на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 2.3.2. Договорів 1-2 Гарант має право на зворотну вимогу до Принципала в межах суми, сплаченої ним за Гарантією, відсотками, нарахованими у випадку кредитування Принципала згідно з п. 2.2.7 цього Договору, іншими витратами Гаранта, що виникли під час обслуговування Гарантії згідно з п. 2.2.2. цього Договору, витрат інших банків, що виникли під час обслуговування Гарантії з п 2.2.3. цього Договору.

Відповідно до умов обох Гарантій Позивач-Гарант взяв на себе зобов`язання сплатити протягом п`яти банківських днів з дати отримання першої письмової вимоги Бенефіціара будь-яку суму, яка не перевищує 8 925,30 грн. та 5129,95 грн. відповідно з моменту одержання Гарантом наступних документів:

- оригіналу письмової вимоги, що містить твердження про те, що Принципал не виконав умов Договору поставки товару про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків і виключно за цінами згідно положень цього договору. Ця письмова вимога повинна бути підписана повноважними особами Бенефіціара (наявність повноважень підтверджується завіреними копіями відповідних довіреностей доданими до вимоги) та скріплена печаткою Бенефіціара;

- належним чином завірені копії документів що підтверджують вимоги Бенефіціара за гарантією.

Відповідальність Гаранта обмежується сумою гарантії за кожним окремим договором про надання гарантії.

Як вбачається з матеріалів справи, до позивача було направлено окремі вимоги про сплату гарантійної суми № 5527/20 від 22.12.2020 (а.с. 94, том 1) та № 93/21 від 15.01.2021 (посилання на неї а.с. 39 том 1) в якому Бенефіціар-третя особа просив Банк відповідно до умов Договорів поставки та умов банківських Гарантій, враховуючи, що Постачальником не виконані зобов`язання з постачання товару за обома Договорами поставки перерахувати йому гарантійні суми у розмірі 8 925,30 грн. та 5 129,95 грн., які частково покривають нараховані Принципалу-відповідачу штрафні санкції.

Позивачем вказано суду, що у вимогах Бенефіціар-третя особа повідомив, що ним було отримано лист від Принципала-відповідача від 09.10.2020 № 315/10 (а.с. 35, том 1) з пропозицією щодо розірвання обох договорів поставки товару по причині збитковості через різке зростання цін.

Бенефіціаром у відповідь направлено лист № 4863/20 від 18.11.2020 року (а.с. 37 оборот та 104, том 1), з узгодженням пропозиції Принципала щодо дострокового розірвання обох Договорів поставки. В зв`язку з цим запропоновано відповідачу укласти відповідні Угоди про розірвання Договорів та сплатити нараховані штрафні санкції, які відповідно до умов обох договорів поставки застосовуються в разі невиконання зобов`язання щодо поставки товару, в т.ч. за відмову від виконання зобов`язання.

Позивач повідомив відповідача про отримання вимоги від третьої особи про виконання гарантії за обома Договорами про надання гарантії 1 і 2 (а.с. 39 та 106 том 1). Після виконання гарантій позивач направив відповідачу листи (а.с. 41 та 108 том 1 ) про виконання банком зобов`язання і сплату на користь третьої особи 8 925,30 грн. та 5 129,95 грн. (платіжні доручення а.с. 44 та 109 том 1) коштів по гарантії і вимагав від відповідача компенсувати ці кошти.

Суд враховує, що після направлення позивачем відповідачу повідомлень про отримання вимоги від третьої особи про виконання гарантії (а.с. 39 та 106, том 1) в якому Банк повідомив про настання гарантійного випадку, то Принципал-відповідач заперечень щодо дійсного настання Гарантійного випадку (через фактичне невиконання ним умов договорів поставки) позивачу не надав.

При цьому Принципал-відповідач не виконав умову п. 2.2.6. обох Договорів гарантії щодо перерахування Банку належних до сплати сум гарантії згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про надходження вимоги, з чого і виник спір.

За умовами п. 2.2.7. обох Договорів про надання гарантії, з часу виконання за рахунок власних коштів Банком зобов`язань за Гарантією по сплаті на користь Бенефіціара гарантійних платежів в сумі 8 925,30 грн. та 5129,95 грн. (05.01.2021 та 27.01.2021 року відповідно) між позивачем та відповідачем виникають відносини кредитування на вказані суми, за користування якими відповідач повинен сплачувати на користь позивача 28% річних до дати повного відшкодування сплачених коштів.

Як вже встановив суд, після завершення 7денного періоду кредитування, нарахування 28% річних на суму виплачених гарантій проводиться Банком на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, як визначені угодою сторін проценти річних на підставі цієї норми закону.

Відповідно до п. 5.6. Договорів про надання гарантії 1-2, усі повідомлення за цими Договорами будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром за зазначеними адресами сторін, або вручені уповноваженій особі Принципала чи Гаранта. Сторони домовились вважати днем одержання повідомлення (вимоги) четвертий день з дати вказаної в квитанції, яка надається Гаранту відділенням зв`язку або кур`єрській служби, при відправленні повідомлення, а при особистому врученні уповноваженій особі Принципала чи Гаранта дата їх вручення.

Вимога банку погасити заборгованість була боржником проігнорована, що порушило права позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За доводами третьої особи, що підтверджується і матеріалами справи, між ДСП "Чорнобильська АЕС" та ТОВ "Ниви Черкащини" було укладено 27.12.2019 та 23.01.2020 на підставі проведення закупівлі два Договори поставки товару № 19-0973-2 та 20-0044-2, відповідно до яких відповідач зобов`язався передати (поставити) ДСП ЧАЕС у встановлені умовами договорів строки цукор-пісок, цукрову пудру та олії (а.с. 19, 95 том 1) для забезпечення своїх працівників спеціальним харчуванням.

Основні вимоги до товару, строк поставки та ін. визначені сторонами у Специфікаціях до Договорів поставки.

Так, товар повинен бути поставлений третій особі 01.01.2020 по 31.12.2020 один раз на місяць або раз на квартал згідно із поданою заявкою ДСП ЧАЕС.

Планова (гранична) вартість договорів становить 170 998,30 грн. та 297510,00 грн. відповідно.

У договорі поставки сторони досягнули домовленості з істотної умови, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором (п.8.1 договору).

Зокрема, п. 8.3 договору за порушення виконання Постачальником зобов`язань за цим Договором передбачено застосування до нього штрафних санкцій у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів;

за порушення строків виконання зобов`язання, а саме виконання зобов`язання (в повному обсязі або частково) з порушенням строків виконання - пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі десяти відсотків вказаної вартості;

за невиконання зобов`язання щодо поставки товару, в т.ч. відмови від виконання зобов`язання штраф у розмірі 25% вартості невиконаного зобов`язання.

Така сума штрафу складає 42 749,57 грн. (170998,30 Х 25%) та 74377,50 грн. (297510,00 х 25%) відповідно при повному невиконанні зобов`язання з поставки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.

Відповідно до тендерної документації, розміщеної на авторизованій уповноваженим органом електронній системі закупівель Прозорро та наданій у справу, від Відповідача вимагалось внесення ним забезпечення виконання договору, не пізніше 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір. Розмір забезпечення виконання договору: 3% від вартості договору. Забезпечення виконання договору може бути внесено в т.ч. у формі - гарантії -безвідкличної, безумовної, банківської, оформленої відповідно до вимог Строк дії банківської гарантії повинен перевищувати строк дії договору не менше ніж на 20 робочих днів.

Сторонами не заперечується, що з метою забезпечення виконання обох договорів поставки Відповідач до моменту укладання кожного договору надав банківську гарантію сплати коштів забезпечення, яка склала 8 925,30 грн. та 5129,95 грн. відповідно.

При укладенні обох договорів поставки ДСП ЧАЕС та Відповідач дійшли згоди, що банківська гарантія може використовуватись ДСП ЧАЕС для стягнення штрафних санкцій з Відповідача у разі порушення останнім умов договору.

Це випливає з умов розділу 12, 13 Договорів поставки, за яким сторони домовилися про забезпечення виконання договору у розмірі 3% від його вартості, яка оформлюється банківською гарантією. При цьому згідно умов цих розділів Договору третя особа, як Покупець, не повертає договірне забезпечення в повному обсязі або частково у разі, зокрема, повного або часткового невиконання поставки товару, порушення строків виконання поставки, незадовільної якості товару та ін. При цьому сума договірного забезпечення, що не підлягає поверненню, визначається сумою нарахованих штрафних санкцій, збитків відповідно до розділу 8 Договору поставки. Покриття нарахованих Постачальнику пені, штрафів, суми завданих Покупцю збитків проводиться повністю або частково за рахунок договірного забезпечення Постачальника. При браку коштів договірного забезпечення Постачальник перераховує різницю на рахунок Покупця протягом 20-ти днів з дня звернення Покупця.

Суд встановив, що відповідач і третя особа через повідомлення ТОВ "Ниви Черкащини" від 09.10.2020 №315/10 "Щодо стрімкого росту цін" (а.с. 35 том 1) дійшли згоди розірвати обидва договори поставки.

Ці учасники справи визнають, що Договори поставки не були виконані з боку відповідача ні в якій частині поставки цукру чи олії.

Третя особа ДСП ЧАЕС вимагала у відповідача сплатити нараховані санкції, які відповідно до умов Договорів поставки застосовуються в разі невиконання зобов`язання щодо поставки товару, в т.ч. відмови від виконання зобов`язання і одночасно повідомила відповідача, про стягнення частини нарахованих штрафних санкцій за рахунок договірного забезпечення, яке покривається банківською гарантією.

Відповідач заперечень щодо дійсного настання Гарантійного випадку через йоого відмову від поставки товару за обома Договорами поставки не надав.

Третя особа стверджує, що сума невиконаних зобов`язань Відповідача перед ДСП ЧАЕС у зв`язку з відмовою від виконання зобов`язань з поставки по договору № 19-0973-2 від 27.12.2019 становить 108 855,86 грн. в т.ч. з поставки:

цукор-пісок: 8 350 кг х 12.30 грн./кг =102 705,00 грн. -

цукрова пудра: 122,25 кг х 39,30 грн/кг = 4 794,70 грн.

цукор-рафінад пресований: 26 кг х 52.16 грн./кг = 1 356.16 грн.

Сума невиконаних зобов`язань Відповідача перед ДСП ЧАЕС у зв`язку з відмовою від виконання зобов`язань з поставки по договору № 20-0044-2 від 23.01.2020 становить 269 934,88 гри. в т.ч. з поставки:

олія соняшникова: 9517.98 кг х 28,08 грн./кг =267 264,88 грн.

олія оливкова: 50 кг х 53,40 грн./кг = 2 670,00 грн.

Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є спеціальним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

За змістом чинного законодавства гарантія може забезпечувати як грошове так і не грошове зобов`язання боржника, оскільки законом не встановлено будь-яких обмежень щодо можливості застосування такого способу забезпечення в залежності від правової природи основного зобов`язання.

При цьому, відповідальність гаранта перед кредитором носить виключно грошовий характер. При порушенні боржником основного зобов`язання гарант повинен лише сплатити грошову суму відповідно до умов гарантії, а не виконати забезпечене зобов`язання в натурі (передати товар, виконати роботи, надати послуги, тощо).

Відповідно до ст. 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед Кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Отже Гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником. Проте, особливістю гарантії є те, що її чинність не залежить від дійсності або чинності основного зобов`язання, що забезпечується гарантією. Тому гарантійне зобов`язання носить самостійний, автономний характер відносно основного зобов`язання, яке забезпечується гарантією.

Водночас, оскільки гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником, законне право вимоги кредитора до гаранта може виникнути лише у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником, що засвідчується поданими до Гаранта з боку кредитора доказами.

Відповідно до п.п. 9 п.3 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Національного банку України № 639 від 15.12.2004 (надалі - Положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

При цьому за змістом цього Положення базові відносини - це відносини між принципалом та бенефіціаром, які виникають на підставі договору, інших правочинів, тендерної документації, законодавчих актів щодо зобов`язань принципала на користь бенефіціара, виконання яких забезпечує гарантія. Гарантійний випадок - це одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин. Належне представлення - це представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями;

Відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі (ч. 1). До вимоги додаються документи, вказані в гарантії (ч. 2). У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією (ч. 3). Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (ч. 4). Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією (ч. 5).

Таким чином, зобов`язання гаранта здійснити його виконання відповідно до умов гарантії виникає після порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. При цьому, для пред`явлення гаранту вимоги кредиторові достатньо лише факту порушення боржником виконання основного зобов`язання.

Враховуючи настання Гарантійного випадку по договору поставки від 27.12.2019 №19-0973-2 та по договору поставки від 23.01.2020 №20-0044-2, який полягає у повному невиконанні Принципалом зобов`язання щодо постачання товару та відмові Принципала від обох договорів поставки, гарантійні суми підлягали до виплати третій особі.

Відповідач не спростував належними і допустимими доказами відповідність Вимог третьої особи до позивача про сплату гарантійної суми від 15.01.2021 вих. № 93/21 та від 22.12.2020 вих. № 5527/20 вимогам і умовам обох договорів про надання Гарантії.

З цих підстав слід вважати, що Позивач обґрунтовано сплатив Бенефіціару (третій особі ДСП ЧАЕС) суми гарантії та має право на поворотне стягнення цих коштів із відповідача з нарахуванням відсотків за користування ними, як визначено договорами про надання гарантій 1-2.

Заперечення відповідача про те, що письмові вимоги третьої особи до Банку були оформлені неналежним чином і не повинні була бути виконані позивачем, суд відхиляє з огляду на наступне:

За правилами ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

За змістом Гарантій позивача (а.с. 38 та 93 том 1) Банк взяв на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання сплатити протягом 5 банківських днів з часу отримання першої письмової вимоги третьої особи на будь-яку суму, що не перевищує розмір гарантії, з моменту одержання Банком таких документів:

- оригінал письмової вимоги з твердженням про те, що відповідач не виконав умов Договору про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків і виключно за цінами згідно положень цього договору. Вимога повинна бути підписана повноваженими особами третьої особи що підтверджується довіреностями та скріплена печаткою.

- належним чином завірені копії документів що підтверджують вимоги Бенефіціара за гарантією.

В Гарантіях вказано, що ця гарантія і всі питання, пов`язані з нею, регулюються виключно законодавством України.

У вимогах Третьої особи до позивача (а.с. 18,94 том 1) вказано, що Постачальником-відповідачем не виконано зобов`язання з постачання товару за Договорами поставки, оскільки взагалі відповідачем поставлено питання про розірвання цих договорів.

Така обставина логічно не вимагає ніяких додаткових уточнень у вимозі про невиконання відповідачем договорів поставки стосовно асортименту, кількості, якості та строків поставки.

Вимога від 15.01.2021 скріплена печаткою третьої особи (а.с. 18 том 1), а вимога від 22.12.2020 її відтиску не містить (а.с. 94 том 1).

Однак якщо сторони справи домовилися, що всі питання, пов`язані з гарантією, регулюються виключно законодавством України, то суд враховує положення чинного законодавства щодо використання печатки у господарських відносинах.

Так, ст. 58-1 Господарського Кодексу України передбачено, що суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Відбиток печатки не може бути обов`язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Копія документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, вважається засвідченою у встановленому порядку, якщо на такій копії проставлено підпис уповноваженої особи такого суб`єкта господарювання або особистий підпис фізичної особи - підприємця. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування не вправі вимагати нотаріального засвідчення вірності копії документа у разі, якщо така вимога не встановлена законом. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Третьою особою в справу надано докази, що керівником ДСП "Чорнобильська АЕС" є Пєсков В.Г., про якого внесено відомості до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і який підписав вимогу до Банку від 15.01.2021 (а.с. 18 том 1).

На період чергової відпустки Пєскова В.Г. з 17.12.2020 по 29.12.2020 його обов`язки за наказом від 11.12.2020 виконував Сейда В.О. і тому він підписав вимогу до Банку від 22.12.2020 (а.с. 94 том 1), докази про що третя особа додала до пояснень від 17.08.2021.

За правилами ст. 569 ЦК України Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником. Гарант не має права на зворотну вимогу (регрес) до боржника у разі, якщо сума, сплачена гарантом кредиторові, не відповідає умовам гарантії, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

У договорах про надання гарантії його сторонами не було передбачено підстав для неповернення відповідачем на користь позивача сум гарантії, які позивач сплатив на користь третьої особи.

Позивач при виплаті гарантії на користь третьої особи в обох випадках не перевищив сум гарантій, які визначені у Договорах про надання гарантії.

Отже, доказами підтверджено, що Банк 05 та 27 січня 2021 за рахунок власних коштів, виконав зобов`язання за Гарантіями, сплативши на користь Бенефіціара-третьої особи гарантійні платежі в сумах 5 129,95 грн. та 8925,30 грн. відповідно (а.с. 44,109 том 1), що доводиться платіжним дорученням № 50143056 від 27.01.2021 та платіжним дорученням № 49069155 від 05.01.2021.

В семиденний строк після виплати цих коштів Боржник-відповідач ці кошти на користь позивача не повернув, сторони справи перейшли у кредитні відносини і відповідач повинен сплачувати 28% річних як за користування цими коштами, в т.ч із застосуванням положень ч.2 ст. 625 ЦПК України, як вказано у обох Договорах про надання гарантій 1-2.

Банк надіслав боржнику Повідомлення (вимоги) про виконання порушених зобов`язань № 69 від 05.02.2021 за обома договорами гарантії (а.с. 45, 110 том 1) з вимогами погасити кредит, сплати проценти та пеню по кредиту і процентах.

Відповідно до п. 5.6. Договорів про надання гарантії 1-2 усі повідомлення за цими Договорами будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром за зазначеними адресами сторін, або вручені уповноваженій особі Принципала чи Гаранта. Сторони домовились вважати днем одержання повідомлення (вимоги) четвертий день з дати вказаної в квитанції, яка надається Гаранту відділенням зв`язку або кур`єрській служби, при відправленні повідомлення, а при особистому врученні уповноваженій особі Принципала чи Гаранта дата їх вручення.

Відповідач не надав заперечень, що його не було повідомлено Банком про виплату гарантійних сум, негайно не направив Банку заперечень проти виплати, не доказав суду, що не було підстав для виплати цих сум і виплачені Банком суми не відповідають умовам гарантії.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли взаємні права та обов`язки, на підставі укладених договорів про надання гарантії, якими було забезпечено належне виконання останнім договорів закупівлі, які мають бути укладені між Принципалом та Бенефіціаром за результатами відкритих торгів, що підтверджується повідомленнями про намір укласти договір.

Укладені між позивачем та відповідачем правочини за своїм змістом та правовою природою є договором гарантії, а правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами параграфу 4 глави 49 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із ст. 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Умовами договорів 1-2 про надання гарантії сторони узгодили зміст гарантії, порядок її надання та припинення, розмір та порядок сплати винагороди гаранту, гарантійних платежів та процентів за користування грошовими коштами, права та обов`язки сторін, їх відповідальність. Договори про надання гарантії підписані уповноваженими особами гаранта та принципала та скріплені печатками сторін.

Крім того, порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, який затверджений постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004.

За змістом положень ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Відповідно до п. 3.1. Договорів 1-2 договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. 526 Цивільного Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 Цивільного Кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 Цивільного кодексу України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ст. 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За умовами п. 2.2.7. обох Договорів гарантії, відповідач повинен повернути на користь позивача суми виплачених гарантій повністю після спливу 7денного терміну кредитування з дати виконання Позивачем зобов`язання за гарантією за рахунок власних коштів та сплатити 28% річних на суми виплачених гарантій.

Відповідно до п. 4.1. Договорів 1-2 за невиконання або несвоєчасне виконання умов п.п. 2.2.1, 2.2.2., 2.2.3., 2.2.7., 2.2.8. цього Договору Принципал-відповідач сплачує Гаранту-позивачу пеню в розмірі 0,1 % (одна десята відсотка) процентів від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожний день прострочення. Керуючись п. 6 ст. 232 ГПК України Сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання здійснюється на суму простроченого зобов`язання за весь час прострочення до повного виконання зобов`язання.

При цьому згідно п. 5.1. обох договорів Гарантії в усіх розрахунках за цими договорами приймається рік рівним 365 днів, а місяць - календарній кількості днів.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 5 129,95 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 534,65 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 651,50 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 36,09 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 та 8 925,30 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 1082,94 грн. заборгованості за простроченими процентами, 1 320,94 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 92,01 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-0272 від 21.01.2020.

Перевіривши розрахунки позовних вимог (а.с. 50-51 та 114-115 том 1) судом встановлено, що він є лише частково вірним.

Так, є вірними розрахунки основного боргу (виплачені суми гарантій) та пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом.

Натомість позивач невірно розрахував проценти за користування кредитом на розмір виплачених в інтересах відповідача сум гарантій.

Відповідно до п. 2.2.7. Договорів 1-2 Позивач просить стягнути з відповідача 534,65 грн. заборгованості за простроченими відсотками за період прострочення з 27.01.2021 по 10.06.2021 на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 (розрахунок а.с. 50-51, том 1) та 1 082,94 грн. заборгованості за простроченими процентами за період прострочення з 05.01.2021 по 10.06.2021 на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 (розрахунок а.с. 114-115, том 1).

За належним розрахунком за Договорами про надання гарантії 1-2 розмір процентів становить лише 527,33 грн. та 10068,10 грн. за кожним договором відповідно.

У відповідності до положень ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань " від 22.11.1996 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тому за належним розрахунком і з обмеженням подвійною обліковою ставкою НБУ пеня за несвоєчасно сплачений кредит становить 243,29 грн. та 487,83 грн. відповідно по кожному Договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 та BGV/UA/03-2-0272 від 21.01.2020.

Щодо розрахунків боргу по процентах, то у суду немає заперечень щодо передбаченої істотної умови п. 2.2.7 обох Договорів про надання гарантії 1-2 що Принципал-відповідач зобов`язаний у разі виконання Гарантом-позивачем зобов`язання за Гарантією за рахунок власних коштів, у відповідності до п. 2.1.5., вважається, що відбулося кредитування Принципала і Принципал зобов`язаний сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28% (Двадцять вісім відсотків) річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми, до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту становить 7 календарних днів. Принципал зобов`язується повернути Гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту.

Керуючись п.2 ст.625 Цивільного кодексу України сторони домовились, що у разі прострочення Принципалом повернення суми кредиту за цим договором, Принципал зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 28% (Двадцять вісім відсотків) річних від прострочення суми за весь час прострочення.

Тобто, за 7денний період кредитування відсотки сплачуються у розмірі 28% річних як умова домовленості про відсотки за користування кредитом до закінчення терміну кредитування, а після цього строку 28% річних сплачується відповідачем як відсотки по ст. 625 ЦК України, розмір яких сторони збільшили за домовленістю від мінімального їх розміру у 3%, визначених цією нормою.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

Належних і допустимих доказів, які б звільняли відповідача від обов`язку сплатити на користь позивача суми виплачених гарантій, відсотків та пені за прострочення виконання зобов`язань по Договорах про надання гарантій 1-2 судом за матеріалами справи не встановлено і відповідачем такі обставини не доведено.

Суд вважає, що Позивачем при зверненні до суду використано належний та ефективний у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права.

За таких обставин позов підлягає лише до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 5 129,95 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 527,33 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 243,29 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 36,09 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019 та 8 925,30 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 1068,10 грн. заборгованості за простроченими процентами, 487,83 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 92,01 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-0272 від 21.01.2020.

В решті вимог у позові слід відмовити через невірні розрахунки.

На підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, враховуючи, що спір виник через неправильні дії відповідача, з нього на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. повністю.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ниви Черкащини" (ідентифікаційний код 38729191, м. Черкаси, вул. Олексія Панченка, 13/2 оф. 4) на користь Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" (ідентифікаційний код 26547581, м. Київ, вул. Чорновола, Вячеслава, 8) --

5 129,95 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 527,33 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 243,29 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 36,09 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-6024 від 26.12.2019;

8 925,30 грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 1068,10 грн. заборгованості за простроченими процентами, 487,83 грн. пені за несвоєчасно сплачений кредит, 92,01 грн. пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом на підставі договору про надання гарантії BGV/UA/03-2-0272 від 21.01.2020

та 2270,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів

Повне судове рішення складено 29 серпня 2021

Суддя Н.М. Спаських