ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"25" серпня 2021 р. Справа № 917/896/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "ВМ-Транссервіс" с. Білоцерківка, Великобагачанського району Полтавської області

до Фізичної особи-підприємця Волох Дмитра Валерійовича АДРЕСА_1

про стягнення 90625грн. 00коп.

Представники учасників справи не з`явились

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021р. на адресу Господарського суду Хмельницької області з Господарського суду Полтавської області за територіальною підсудністю надійшла позовна заява Приватного підприємства "ВМ-Транссервіс" с. Білоцерківка, Великобагачанського району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Волох Дмитра Валерійовича АДРЕСА_1 про стягнення 90625грн. 00коп.

В обгрунтування позовних вимог вказує на неналежне виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу №707 від 25.01.2021р., внаслідок чого у нього існує заборгованість перед позивачем у вигляді попередньої оплати за непоставлений товар у сумі 76125грн. 00коп. Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14500грн. 00коп. штрафу, нарахованого на підставі п. 5.7 Договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021р., позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 09.07.2021р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

30.07.2021р. від позивача надійшла заява (вх.№05-22/6488/21) про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02.08.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №917/896/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10год. 30хв. 25.08.2021р.

25.08.2021р. на адресу суду через службу діловодства від позивача надійшла заява (вх.№05-22/7056/21) про проведення розгляду справи без участі його представника. У заяві також зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем не змінилась.

Представник відповідача в судове засідання 25.08.2021р. не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Ухвала суду від 02.08.2021р. надсилались відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернута на адресу суду із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та дату проведення судового засідання.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

25.01.2021р. між ФОП Волох Д.В. (Продавець) та ПП "ВМ-Транссервіс" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №707.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Найменування - баня бочка стандарт. Розділена на 4 секції: парна, душовий блок, кімната відпочинку, передбанник.

Розмір: парна 200х220см., душовий блок 90х220см., кімната відпочинку 190х220см., передбанник 90х220см. Кількість виробів 1 одиниця.

Згідно з п. 2.1 Договору, Продавець зобов`язаний доставити, встановити та передати товар Покупцю у повному обсязі за 40 днів з моменту підписання цього Договору та оплати авансового платежу, місце передачі товару: Україна, Полтавська область, Великобагачанський район, с. Білоцерківка, вул. Шевченка, буд. 4.

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна за одиницю товару 72500грн.

Загальна ціна товару, що продається за цим Договором 72500грн. (п.3.2 договору)

Пунктом 3.3. договору визначено, що оплата становить 72500грн. (платіж) + 3625грн. (5% податковий збір на суму оплати), разом 76125грн. та має бути перерахована Продавцю протягом однієї доби з моменту підписання Договору.

Покупець здійснює оплату на умовах передбачених в цьому Договорі (п.3.4 договору).

Згідно з п. 5.7 Договору, за односторонню необгрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань, що випливають з цього Договору, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20% від ціни товару, зазначеній в п. 3.2 цього Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Договір підписаний представником позивача та відповідачем, а також скріплений відтиском печаток сторін.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження розірвання або визнання недійсним Договору від 25.01.2021р.

25.01.2021р. відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №4 на суму 76125грн. 00коп., який знаходиться в матеріалах справи.

Позивачем вказаний рахунок повністю оплачено, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення №30 від 26.01.2021р. на суму 76125грн. 00коп., яка знаходиться в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять доказів поставки товару або повернення коштів у сумі 76125грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку та у встановлений Договором термін не здійснив поставку товару, позивач просить суд стягнути 76125грн. 00коп. вартості непоставленого товару в примусовому порядку.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14500грн. 00коп. штрафу, нарахованого відповідно до п. 5.7 Договору.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані стороною докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами з купівлі-продажу товару.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 25.01.2021р. між ФОП Волох Д.В. (Продавець) та ПП "ВМ-Транссервіс" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №707, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Приписами статей 692, 693 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

25.01.2021р. відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №4 на суму 76125грн. 00коп., який позивачем оплачено згідно платіжного доручення №30 від 26.01.2021р. на суму 76125грн. 00коп.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

За змістом п.2.1 Договору, Продавець зобов`язаний доставити, встановити та передати товар Покупцю у повному обсязі на протязі 40 днів з моменту підписання цього Договору та оплати авансового платежу, місце передачі товару: Україна, Полтавська область, Великобагачанський район, с. Білоцерківка, вул. Шевченка, буд. 4.

Авансовий платіж перераховано 26.01.2021р., отже термін поставки товару згідно п.5.7 договору становить 40 днів із вказаної дати - по 07.03.2021р. включно.

Відповідач своїх договірних зобов`язань щодо поставки товару у строк визначений п.2.1 договору не виконав.

З урахуванням наведеного, враховуючи не поставку товару по 07.03.2021року включно, з 08.03.2021р. позивач, мав право діяти альтернативно або вимагати поставку товару, або вимагати повернення сплаченої попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання щодо своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 912/2275/17.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 14500грн. 00коп. штрафу, судом враховується, що відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.7 Договору сторони погодили, що за односторонню необгрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань, що випливають з цього Договору, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20% від ціни товару, зазначеній в п. 3.2 цього Договору.

Судом встановлено прострочення зобов`язання щодо поставки товару з боку відповідача, з огляду на що, застосування штрафу, нарахованого на підставі п.5.7 договору є правомірним.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми 14500грн. 00коп. штрафу, за порушення строків поставки товару на суму 76125грн. 00коп. суд вважає його арифметично вірним, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано, підтверджений належними та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 123, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "ВМ-Транссервіс" с. Білоцерківка, Великобагачанського району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Волох Дмитра Валерійовича АДРЕСА_1 про стягнення 90625грн. 00коп. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волох Дмитра Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "ВМ-Транссервіс" (с. Білоцерківка, вул. Шевченка, буд. 4, Великобагачанського району Полтавської області, ) 76125грн. 00коп. (сімдесят шість тисяч сто двадцять п`ять гривень 00 копійок) попередньої оплати, 14500грн. 00коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) штрафу, 2270грн. 00коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.08.2021р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1-до справи,

2-позивачу ПП "ВМ-Транссервіс" (38340, с. Білоцерківка, вул. Шевченка, 4, Великобагачанського району Полтавської області),

3-відпвідачу ФОП Волох Д.В. ( АДРЕСА_2 ),

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.