ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.08.2021 Справа № 914/2799/20
За клопотанням: Приватного підприємства «Синерджі Консалтинг», м. Львів,
про розподіл судових витрат
у справі № 914/2799/20
за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація», м. Львів,
до відповідача 2: Приватного підприємства «Синерджі Консалтинг», м. Львів,
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Львів,
за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , м. Львів,
за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , м. Львів,
за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 , м. Львів,
за участю третьої особи 5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 , м. Львів,
за участю третьої особи 6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_6 , м. Львів,
за участю третьої особи 7, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_7 , м. Львів,
за участю третьої особи 8, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Первинної профспілкової організації гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної спілки «Захист праці», м. Львів,
за участю третьої особи 9, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревляни», м. Львів,
за участю третьої особи 10, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Приватного підприємства «Центр експертних досліджень і комунікації «ТЕМА», м. Львів,
за участю третьої особи 11, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнтар», м. Львів,
за участю третьої особи 12, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: фізичної особи ОСОБА_8 , м. Львів,
предмет позову: зобов`язання передати будівлю гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Львова, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт житлової нерухомості,
підстава позову: незаконне відчуження гуртожитку,
Суддя Н.Є. Березяк
Секретар судового засідання А.П. Полянський
За участю представників сторін:
позивача: не з`явився,
відповідача 1: не з`явився,
відповідача 2: ОСОБА_9 - представник;
третьої особи 1: не з`явився,
третьої особи 2: не з`явився,
третьої особи 3: не з`явився,
третьої особи 4: не з`явився,
третьої особи 5: не з`явився,
третьої особи 6: не з`явився,
третьої особи 7: не з`явився,
третьої особи 8: не з`явився,
третьої особи 9: не з`явився,
третьої особи 10: не з`явився,
третьої особи 11: не з`явився,
третьої особи 12: не з`явився.
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2799/20 за позовом Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація» та до Приватного підприємства «Синерджі Консалтинг» за участю третіх осіб, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Первинної профспілкової організації гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної спілки «Захист праці», Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревляни» та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача «Центру експертних досліджень і комунікації «ТЕМА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнтар», фізичної особи ОСОБА_8 про зобов`язання передати будівлю гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Львова та про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт житлової нерухомості.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.08.2021 (суддя Р.І. Матвіїв) у справі №914/2799/20 позовну заяву Львівської міської ради залишено без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
За приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На адресу суду, 17.08.2021 (вх. №3338/21) від представника відповідача електронною поштою надійшло клопотання від 17.08.2021 б/н про розподіл судових витрат, в якій просить прийняти додаткове рішення про стягнення з Львівської міської ради на користь ПП «Синерджі консалтинг» фактично понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 46 000, 00 грн.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021, у зв`язку з настанням інших обставин, які унеможливлюють участь судді Р.І. Матвіїв у розгляді справи, що може мати наслідком порушення строку розгляду, передбаченого відповідним процесуальним законом, заяву про розподіл судових витрат у справі №914/2799/20 передано для розгляду судді Н.Є. Березяк.
Ухвалою суду від 19.08.2021 клопотання Приватного підприємства «Синерджі Консалтинг» від 17.08.2021 б/н про розподіл судових витрат у справі №914/2799/21 прийнято до розгляду, розгляд клопотання призначено у судовому засіданні 27.08.2021.
В судовому засіданні 27.08.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
При вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
У відзиві на позовну заяву від 03.02.2021 року представником відповідача -2 було повідомлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить:
- витрати на правову допомогу - 50 000 грн, що зумовлені складністю справи та її важливістю для підприємства, а також те, що з 22.12.2020 між підприємством та адвокатом Цімурою Я.В. укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, де сторонами погоджено, що розмір оплати послуг адвоката розраховується виходячи з кількості відпрацьованих адвокатом годин з розрахунку 1000 грн/год.
В підготовчому судовому засіданні 12.08.2021 року під час висловлення позиції щодо заявленого клопотання Львівської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача -2 повідомив суду, що відповідач - ПП «Синерджі Консалтинг» буде подавати клопотання про стягнення з позивача понесених судових витрат на правову допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача - Приватного підприємства «Синерджі Консалтинг» представляв адвокат Цімура Яромир Володимирович, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 30.06.2020 №20/20, згідно якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу з наступних питань:
- представництво інтересів клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, органах досудового розслідування, органах прокуратури, інших державних та недержавних органах, установах, організаціях з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта;
- підготовка та подання необхідних процесуальних документів.
Додатковою угодою №3 від 22.12.2020 року, укладеною між Приватним підприємством «Синерджі Консалтинг» та адвокатом Цімурою Яромиром Володимировичем, визначено:
1. порядок оплати гонорару адвокату за надання правової допомоги в Господарському суді Львівської області у справі № 914/2799/20 за позовом Львівської міської ради до ПП «Синерджі Консалтинг» та ТзОВ «Львівавтокомплектація » про зобов`язання передати будівлю гуртожитку по вул. Науковій, 16 у м. Львові у комунальну власність територіальної громади м. Львова, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт житлової нерухомості;
2. вартість послуг: Розмір оплати послуг адвоката розраховується виходячи з кількості відпрацьованих адвокатом годин з розрахунку 1000 грн/год. При цьому сторони узгоджують, що з огляду на складність справи та її важливість для клієнта орієнтовна вартість представництва у суді першої інстанції становитиме 50 000,00 грн.
Вартість послуг включає ознайомлення з матеріалами справи, підготовку правової позиції, витребування усіх необхідних доказів, підготовку процесуальних документів та представництво у суді першої інстанції;
3. порядок оплати гонорару, а саме: п.п. 3.1., 3.2. Додаткової угоди передбачає, що гонорар сплачується клієнтом адвокату поетапно за взаємною згодою сторін. Повний розрахунок між сторонами здійснюється протягом 3-х днів з дня пред`явлення клієнту акту приймання-передачі наданої правової допомоги.
Повноваження адвоката Цімури Я.В. підтверджуються ордером серії ВС №1051705 від 22.12.2020, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001678, виданим головою Ради адвокатів Львівської області 29.08.2019, відповідно до рішення Ради адвокатів Львівської області від 16.08.2019 №112.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою надання належної професійної (правничої) допомоги позивачу, адвокатами із врахуванням умов Договору у межах справи № 914/2799/20 року виконано (здійснено):
1. 23.12.20 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год -1000 грн
2. 28.12.20 Ознайомлення з позовною заявою та додатками 2 год - 2000 грн
3. 28.12.20 Підготовка та подання адвокатського запиту до Господарського суду Львівської області на отримання судових рішень у справі № 5/116 1 год - 1000 грн
4. 15.01.21 Вивчення та аналіз спеціального законодавства у спірних правовідносинах, аналіз судової практики 3 год - 3000 грн
5. 17.01.21 Консультування клієнта з приводу поданої позовної заяви та долучених доказів 2 год - 2000 грн
6. 18.01.21 Підготовка та подання клопотання про долучення доказів 2 год - 2000 грн
7. 20.01.21 Підготовка та подання клопотання про залишення позовної заяви без руху 3год - 3000 грн
8. 20.01.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
9. 03.02.21 Підготовка та подання відзиву на позовну заяву 6 год - 6000 грн
10. 10.02.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
11. 02.03.21 Ознайомлення з матеріалами справи в суді, в тому числі з витребуваними матеріалами реєстраційної справи в 4-х томах 2 год - 2000 грн
12. 10.03.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
13. 02.04.21 Підготовка та подання адвокатського запиту до Господарського суду Львівської області на отримання судових рішень у справі № 31/188 1 год - 1000 грн
14. 12.04.21 Підготовка та подання клопотання про долучення доказів 1 год - 1000 грн
15. 14.04.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
16. 28.04.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
17. 06.05.21 Підготовка та подання клопотання про скерування матеріалів залученим третім особам та відправлення їм відзиву та доказів 1 год - 1000 грн
18. 07.05.21 Підготовка та подання адвокатського запиту до Львівської міської ради 1 год - 1000 грн
19. 17.05.21 Підготовка та подання до суду письмових пояснень з приводу письмових заперечень позивача 2 год - 2000 грн
20. 19.05.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
21. 08.06.21 Підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів та поновлення процесуального строку 2 год - 2000 грн
22. 09.06.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
23. 23.06.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год- 1000 грн
24. 13.07.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
25. 27.07.21 Підготовка та подання до суду письмових пояснень з приводу заяви позивача про зміну предмету позову та клопотання третьої особи про закриття провадження 4 год - 4000 грн
26. 28.07.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
27. 02.08.21 Підготовка та подання клопотання про скерування матеріалів залученим третім особам та відправлення їм відзиву та доказів 1 год - 1000 грн
28. 12.08.21 Участь у підготовчому судовому засіданні 1 год - 1000 грн
Зазначене вище, підтверджується долученими до клопотання про розподіл судових витрат на професійну допомогу підписаними актом приймання - передачі надання правової допомоги від 13.08.2021 №1 згідно додаткової угоди №3 від 22.12.2020 до Договору №20/20 від 30.06.2020
Із врахуванням описаного обсягу професійної правової (правничої) допомоги, наданої відповідачу - 2 у межах справи № 914/2799/20, клієнтом, станом на день подання даного клопотання сплачено 46 000,00 грн (23.02.21 - 4 000,00 грн (меморіальний ордер № 54876079), 12.04.21 - 5 000,00 грн (меморіальний ордер № 2РІ901915), 23.07.2021 р. - 4 000,00 грн. (меморіальний ордер №2РІ_753833), 16.08.2021 - 10 000,00 грн (меморіальний ордер № 2Р1.453358), 16.08.2021- 3 000,00 грн(меморіальний ордер № 2РІ.343062); 16.08.2021 -10 000,00 грн (меморіальний ордер №66715719.1); 16.08.2021 - 8 000,00 грн (меморіальний ордер № 66709574.1); 16.08.2021 - 2 000,00 грн (меморіальний ордер № 66710533.1).
Таким чином, беручи до уваги складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а відтак, є обґрунтованими вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу.
Частиною четвертою статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд дотримується позиції (постанова КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менше, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертої статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України законодавець надав суду право за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в порядку частини п`ятої статті 126 ГПК України.
Разом із тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, як це визначено частиною шостою статті 126 ГПК України.
Отже, керуючись принципом змагальності сторін у господарському судочинстві відповідно до статті 13 ГПК України, суд при здійсненні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не зменшує з власної ініціативи розмір таких витрат, оскільки обов`язок доведення їх неспівмірності у розумінні положень частини четвертої статті 126 ГПК України покладено на сторону, яка за результатами розгляду справи по суті повинна понести тягар компенсації таких витрат іншій стороні у справі, яка їх сплатила.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові КГС ВС від 07.12.2018 у справі № 922/749/18.
Що стосується заперечень позивача щодо поданого відповідачем клопотання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
За твердженням позивача, ним було подано клопотання про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, відтак, Львівська міська рада вважає, що клопотання ПП «Синерджі Консалтинг» від 17.08.2021 про розподіл судових витрат у справі №914/2799/20 є безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню.
Надаючи оцінку вказаним запереченням відповідача, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, та саме на сторону, яка вказує на неспівмірність витрат, покладається обов`язок з надання доказів на обґрунтування невідповідності адвокатських витрат.
При цьому, суд зазначає, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Керуючись статтями 74, 78, 123, 129, 234, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Приватного підприємства «Синерджі консалтинг» про розподіл судових витрат - задовільнити.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 30.08.2021.

Суддя Н.Є. Березяк