Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення скарги

"30" серпня 2021 р. Справа № 906/892/20.

Господарський суд Житомирської області у складі: cудді Давидюка В.К.,

розглянувши матеріали скарги ФОП Ковальського Віталія Деонізовича на рішення державного виконавця у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка"

до Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича

про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.12.2020 позов задоволено частково; встановлено нікчемність договору оренди нерухомого майна від 15.11.2013, що належить до приватної власності, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинянка" та Фізичною особою - підприємцем Ковальським Віталієм Деонізовичем; Фізичну особу-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича зобов`язано повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинянка" частину одноповерхової будівлі площею 200 кв.м за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська, 110; в решті позову відмовлено. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Ковальського Віталія Деонізовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" 3153,00 грн судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 рішення Господарського суду Житомирської області від 22.12.2020 у справі №906/892/20 скасовано в частині встановлення нікчемності договору оренди нерухомого майна від 15.11.2013, що належить до приватної власності, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинянка" та Фізичною особою - підприємцем Ковальським Віталієм Деонізовичем. Прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено. В решті рішення залишено без змін. Водночас вказаною постановою здійснено розподіл судових витрат.

На виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 22.12.2020 та постанови Північно-західного апеляційного суду від 11.05.2021 у справі №906/892/20 видано накази.

27.08.2021 суд отримав поштою скаргу ФОП Ковальського В. Д. на рішення державного виконавця від 05.08.2021, в якій просить:

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Новоград-Волинського ВДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮУ Лісановської Т.Л. від 02.08.2021 про накладення на ФОП Ковальського Віталія Деонізовича штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700,00 грн), у зв`язку з неприбуттям 02.08.2021 о 10:00 для проведення виконавчих дій;

- зобов`язати державного виконавця Новоград-Волинського ВДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮУ Лісановську Т.Л. відкласти проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65764192, відповідно до заяви ФОП Ковальського Віталія Деонізовича від 02.08.2021 про відкладення виконавчих дій.

В обґрунтування скарги зазначено, що ФОП Ковальський В.Д. декілька разів звертався до державного виконавця з заявою про відкладення виконавчих дій через хворобу, відповідно до ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження". За твердженнями заявника, 03.08.2021 боржник отримав поштою вимогу державного виконавця Новоград-Волинського ВДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮУ про необхідність прибуття 02.08.2021 о 10:00 для проведення виконавчих дій, з попередженням про накладення штрафу у разі неявки без поважних причин. 05.08.2021 ФОП Ковальський В.Д. отримав поштою постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн, в якій зазначено, що боржник повідомлений про час та дату проведення виконавчих дій.

Водночас ФОП Ковальський В.Д. вказує, що на даний час перебуває на лікуванні, яке виключає можливість виконання рішень державного виконавця, тому просить відкласти проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65764192.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені в ч. 1 ст. 170 ГПК України.

Частиною 10 ст. 11 ГПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Розділ VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" не містить вимог до форми і змісту скарги на дії органу ДВС, тому суд застосовує за аналогією положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання щодо змісту та форми письмової заяви, клопотання, заперечення (ч. 1 ст. 170 ГПК України).

Отже, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення, а також скарга на дії органу ДВС повинні містити, зокрема, підстави заяви (клопотання, заперечення, скарги), перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення, скарги).

В описовій частині скарги на рішення державного виконавця наведено підстави та мотивування боржника для звернення до суду з відповідною скаргою, проте до матеріалів скарги не долучено відповідних документів на підтвердження викладених доводів (копії заяв про відкладення виконавчих дій з листами непрацездатності, адресованих державному виконавця Новоград-Волинського ВДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮУ, з доказами направлення; документів, які підтверджують, що ФОП Ковальський В.Д. отримав вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій саме 03.08.2021; копію постанови державного виконавця Новоград-Волинського ВДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮУ Лісановської Т.Л. від 02.08.2021 про накладення на ФОП Ковальського Віталія Деонізовича штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700,00 грн).

За відсутності вказаних документів, суд не може прийняти до розгляду скаргу Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича.

Як визначено ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Водночас господарський суд звертає увагу ФОП Ковальського В. Д.:

1. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно із ч.2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2018 у справі № 127/9870/16-ц дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані, а також про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

На зазначену постанову Великої Палати Верховного Суду міститься посилання у скарзі ФОП Ковальського В. Д.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №381/2126/18, від 11 вересня 2019 року у справі №925/138/18, від 02 жовтня 2019 року у справі №753/22823/18-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №1940/1957/18, від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11.

Як визначено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але ї дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням наказу, виданого Господарським судом Житомирської області.

Спір щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

2. Згідно з ч. 1 ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 341 ГПК України).

За позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №920/149/18, яка викладена у постанові від 13.03.2019, застосування норм права під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

В описовій частині скарги зазначено, що 05.08.2021 ФОП Ковальський В.Д. отримав поштою постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн, яка є підтвердженням того, що державний виконавець не розглянув заяву боржника про відкладення виконавчих дій.

Хоч скарга на рішення державного виконавця датована 05.08.2021, однак на поштовому конверті міститься відмітка, що скарга надіслана до суду 26.08.2021.

Якщо ФОП Ковальський В. Д. прийде до висновку про необхідність розгляду його скарги в частині відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні у господарському суді, то боржнику необхідно надіслати клопотання про поновлення строку для подання скарги, а також документи, на підтвердження поважності причин пропуску строку (копії лікарняних листів).

Керуючись ст. ст. 170, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду скаргу Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича на рішення державного виконавця від 05.08.2021 та додані до неї документи.

Додаток: скарга на 3-ох аркушах з описом вкладення та поштовим конвертом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції або до апеляційного суду через відповідний місцевий суд, згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу;

2- ФОП Ковальському В.Д. (рек.)