РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2021Справа № 910/4533/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер";

до Антимонопольного комітету України;

про визнання недійсним рішення.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Лазько С. В., представник, довіреність № 1/11-Д від 20.04.2021;

Від відповідача: Бабченко Ю.Ю., уповноважена особа.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Сатер" з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить визнати недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 23.12.2020 № 57-р/тк.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на протиправність прийняття оскаржуваного рішення та невідповідність його чинному законодавству.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 року відкрито провадження у справі № 910/4533/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 20.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 911/4533/21 до судового розгляду по суті на 13.07.2021 р.

У судовому засіданні 13.07.2021 оголошувалась перерву в слуханні справи по суті до 27.07.2021.

Під час розгляду спору по суті 27.07.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.07.2021 р. проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 143-26.13/59-20 про порушення ПрАТ «АК «САТЕР» законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та подання Департаменту розслідувань порушень законодавства про захист економічної конкуренції, ухвалила рішення від 23.12.2020 № 57-р/тк, яким:

1. Визнано, що приватне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР» (ідентифікаційний код юридичної особи 19015984) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 21.12.2019 № 143-29/01-17040 у встановлений ним строк.

2. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на приватне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР» штраф у розмірі 27 200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень.

3. Визнано, що приватне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР» (ідентифікаційний код юридичної особи 19015984) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 19.02.2020 № 143-29/01-2627 у встановлений ним строк.

4. За порушення, зазначене в пункті 3 резолютивної частини цього рішення, накладено на приватне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР» штраф у розмірі 27 200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень.

Позивач не погоджується з висновками Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф у справі № 143-26.13/59-20, звернувся до Господарського суду м. Києва на підставі статі 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 23.12.2020 № 57-р/тк, з підстав порушення та неправильного застосування відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що рішення № 57-р/тк позивач отримав 21.01.2021 р., останній звернувся до господарського суду з позовом про скасування оспорюваного рішення в межах строку, визначеного Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Комітетом проводилась перевірка дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення КП «Дирекція будівництва шляховотраисиортних споруд м. Києва» процедур закупівлі «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві. Від дамби Русанівських садів до бульвару Перова (генпідрядні роботи) - генпідрядні роботи» та «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві (генпідрядні роботи) - генпідрядні роботи».

Комітетом на адресу ПрАТ «АК «Сатер» було направлено вимогу Голови Комітету-державного уповноваженого від 21.12.2019 № 143-29/01-17040 (далі - Вимога-1) про надання інформації, в якій відповідно до статей 16 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» було запропоновано в десятиденний строк з дня отримання вимоги надати Комітету інформацію та належним чином завірені копії документів.

Також у Вимозі-1 зазначалося, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації Комітету визнаються порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону.

Вимога була вручена 26.12.201 уповноваженому представнику на одержання пошти ПрАТ «АК «Сатер», що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 968.

З викладеного вище вбачається, що останній день строку надання інформації на Вимогу-1 припадав на 08.01.2020, оскільки 05.01.2020, 06.01.2020, 07.01.2020 - святкові неробочі дні.

З матеріалів справи вбачається, а також не заперечується сторонами, що у встановлений державним уповноваженим Комітету у Вимозі-1 строк інформація від ПрАТ «АК «САТЕР» не була надана Комітету.

Відповідно до статей 7, 16, 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», на адресу ПрАТ «АК «САТЕР» була надіслана вимога Голови Комітету - державного уповноваженого від 19.02.2020 № 143-29/01-2627 (далі - Вимога 2), в якій вимагалось у 10-денний строк з дня отримання Вимоги 2 надати Комітету визначену інформацію та належним чином завірені копії документів.

Одночасно у Вимозі 2 повідомлялось про те, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації в установлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені органами Комітету строки або подання недостовірної інформації Комітету визнаються порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 242 Вимога 2 була отримана уповноваженим представником ПрАТ «АК «САТЕР» 24.02.2020, що підтверджується листом акціонерного товариства «Укрпошта» від 26.03.2020 № 33-Т-3671 (вх. № 8-01/392- кі від 02.04.2020).

Враховуючи викладене, останній день строку надання відповіді на Вимогу 2 припадав на 05.03.2020.

Інформація на Вимогу 2 від ПрАТ «АК «САТЕР» була надана листом від 18.03.2020 № 1/60 (вх. № 8-01/3814 від 24.03.2020), тобто поза межами строку, встановленого державним уповноваженим Комітету.

Законом України "Про захист економічної конкуренції", а саме частиною першою статті 3 встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно- правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно частини першої статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (надалі - Закон № 2210) доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Аналогічний припис міститься в пункті 12 Тимчасових правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.94 р. № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р) (зі змінами).

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких органи Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

З огляду на зазначену норму закону, обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи органу Антимонопольного комітету України повинен виконуватись суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольного комітету України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Разом з тим, статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органами Антимонопольного комітету України строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, зокрема, статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

- здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Комітету є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність - незалежно від того чи було в подальшому визнано недійсним рішення органу Комітету у справі, під час розгляду якої була витребувана інформація.

Відсутність законодавчих обмежень щодо підстав витребування Антимонопольним комітетом України необхідної йому інформації підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 14.08.2012 у справі № 08/03/26/64/2011.

Статтею 22 Закону України "Про антимонопольний комітет України" визначено, зокрема, що:

- вимоги органу Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання вимог органу Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Отже, дії ПрАТ «АК «САТЕР» з неподання Антимонопольному комітету України інформації на вимоги державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 21.12.2019 № 143-29/01-17040 та від 19.02.2020 № 143-29/01-2627 у встановлений ним строк містять ознаки порушень, передбачених пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органом Антимонопольного комітету України строки.

Щодо заперечень позивача проти суми накладеного на ПрАТ «АК «САТЕР» штрафу суд відзначає наступне.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Комітету та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції.

При визначенні конкретного розміру штрафу за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції Комітет враховує Рекомендаційні роз`яснення щодо застосування положень частин другої, п`ятої та шостої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частин першої та другої статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» від 09.08.2018 № 39-рр (далі - Рекомендаційні роз`яснення), які, втім, мають рекомендаційний характер та не містять норм обов`язкових до виконання, оскільки не є нормативно-правовим актом, який входять до складу законодавства про захист економічної конкуренції. Врахування положень Рекомендаційних роз`яснень разом з положеннями щодо застосування пом`якшуючих обставин, є правом, а не обов`язком Комітету.

Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток за 2019 рік, наданої Головним управлінням ДПС у м. Києві листом від 05.10.2020 № 23345/9/26-15-04- 18-16 (вх. № 7-01/12927 від 06.10.2020), дохід (виручка) ПрАТ «АК «САТЕР» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2019 рік становить 57 526 000 п`ятдесят сім мільйонів п`ятсот двадцять шість тисяч) гривень.

Розмір накладеного на ПрАТ «Сатер» штрафу не перевищує одного відсотка доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2019 рік, що свідчить про законність його застосування до позивача.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом АМК України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб`єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Таким чином, судом встановлено, що не надання позивачем інформації, правомірно визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органом Антимонопольного комітету України строки та застосовано до позивача санкції, передбачені статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення від 23.12.2020 № 57-р/тк прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

З огляду на наведене позовні вимоги відхиляються повністю, а судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.08.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко