СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2021 р. Справа №905/25/21

Східний апеляційний господарський суд у складі

головуючий суддя (доповідач): За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Чернота Л. Ф. Стойка О.В., Радіонова О.О. Телеснюк І.В. Єрьомичева А.В. (адвокат), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДН №5512 від 13.06.2019, довіреність б/н від 20.05.2021 р. не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№1752 Д/3)Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від11.05.2021 року (повний текст рішення підписано 17.05.2021 року)
у справі за позовом до про №905/25/21 (суддя Н. В. Величко) Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман, Донецька область Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область стягнення 705 677,83 грн.
В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман, Донецька область 29.12.2020 року звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою №1878 від 23.12.2020 року про стягнення з Краматорської міської ради Донецької області, м. Краматорськ, Донецька область збитків за пільгові перевезення громадян в сумі 705 677,83 грн. та 10 585,17 грн. судового збору (а. с. 1-106, т. 1).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.03.2021 року клопотання Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман, Донецька область про заміну відповідача у справі №905/25/21 задоволено; замінено первісного відповідача Краматорську міську раду Донецької області () на належного відповідача Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (), (а. с. 149-150, т. 1).

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року (повний текст рішення підписано 17.05.2021 року) у справі №905/25/21 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область на користь Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман, Донецька область збитки за пільгове перевезення пасажирів у розмірі 705 677,83 грн. та судовий збір за розгляд справи у розмірі 10 585,17 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область 03.06.2021 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №29-01-14/4568 від 02.06.2021 року, в якій просить суд:

- рішення Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року у справі №905/25/21 за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про стягнення збитків за пільгове перевезення громадян у сумі 705 677,83 грн. та сплачений судовий збір у сумі 10 585,17 грн. скасувати повністю;

- прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог Акціонерному товариству Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради у зв`язку з відсутністю підстав.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було враховано те, що в Законі України «Про державний бюджет на 2017 рік» та ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» відсутні норми про надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Також зазначає, що для окремих категорій громадян пільги на проїзд встановлюються законами України, а не рішеннями органів місцевого самоврядування, а відтак, пільги відшкодовуються за рахунок Державного бюджету.

Скаржник також посилається на відсутність наданого позивачем обґрунтованого розміру сум, які стягуються за рахунок місцевого бюджету, крім того, кошторисні призначення у сумі 200000,00 грн., які були передбачені рішенням Краматорської міської ради від 29.03.2017 № 20/VІІ-88 для компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення на 2017 рік, залишилися невикористаними з вини АТ "Українська залізниця".

На думку апелянта, у зв`язку з тим, що між сторонами у 2017 році не було укладено договір на компенсацію пільгового проїзду окремим категоріям громадян, позивач не мав законних підстав для виплати відповідної компенсації.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Медуниця О. Є., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м.Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року (повний текст рішення підписано 17.05.2021 року) у справі №905/25/21 залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України та зобов`язано заявника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 15 877,75 грн. та доказів надсилання копії апеляційної скарги №29-01-14/4568 від 02.06.2021 року на адресу Акціонерного товариства Українська залізниця.

29.06.2021 року (в межах встановленого процесуального строку) до канцелярії суду від Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область надійшов супровідний лист №29-01-14/5168 від 23.06.2021 року з доданими доказами направлення копії апеляційної скарги Акціонерному товариству «Українська залізниця» та платіжним дорученням №796 від 08.06.2021 року про сплату судового збору на суму 15 877,56 грн. (вх.№7404).

Також, на виконання вимог ухвали суду від 15.06.2021 року, на електронну адресу суду від апелянта надійшов супровідний лист №29-01-14/5382 від 01.07.2021 з доданою квитанцією №0.0..1 від 30.06.2021 року про сплату судового збору на суму 0,19 коп. (вх.№7495).

Таким чином, скаржником усунуто недоліки поданої ним апеляційної скарги у визначений судом строк.

23.06.2021 року на електронну адресу суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» надійшов відзив №1201 від 18.06.2021 року на апеляційну скаргу (вх.№7216) - а.с. т.2.

У відзиві позивач зазначає про те, що перевезення пасажирів на пільгових умовах виконано залізницею на виконання імперативних законодавчих вказівок. Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, тому відповідач в силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Медуниці О. Є., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) Чернота Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/25/21, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Чернота Л. Ф., судді: Стойка О. В., Попков Д. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року у справі №905/25/21 та встановлено учасникам справи строк до 19.07.2021 року включно для надання суду заяв, клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради з доказами надсилання їх копій та доданих до них документів іншим сторонам у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року у справі №905/25/21 призначено до розгляду на 25.08.2021 р. о 14:30 год., в залі судових засідань №111. Явку представників сторін судом визнано необов`язковою.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Попкова Д.О., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/25/21 яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Чернота Л. Ф., судді: Зубченко І.В., Радіонова О.О.

В судовому засіданні 25.08.2021 року представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін. Судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання 25.08.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (том 2, а.с.71-72). Вказані документи в повній мірі свідчать про належне повідомлення сторін у справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Східним апеляційним господарським судом.

Статтею 120 частинами 3, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 25.08.2021 р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті. Відсутність представника відповідача у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів господарської справи, листом від 08.02.2017 №01-40/0675 заступник міського голови Никоненко С.Є. повідомив Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця», зокрема, про те, що після приведення звітів до належної форми та надання структурним підрозділом «Станція Краматорськ» регіональної філії ПАТ «Українська залізниця» розрахунків необхідних коштів на 2017 рік, буде розглянута можливість виділення коштів з місцевих бюджетів та укладання договорів про компенсацію збитків регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за пільговим перевезенням окремих категорій громадян залізничним транспортом. (а.с. 183 т. 1).

В подальшому листом від 10.02.2017 за №в.о.Н-01/395 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» звернулось до Краматорського міського голови Панкова А.В., в якому просило ініціювати внесення на черговій сесії в порядок денний питання щодо відшкодування за перевезення залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян, які відповідно до чинного законодавства України мають право на пільговий проїзд (а.с. 26, т.1).

У листі №в.о.НРП-2021/526 від 17.02.2017, адресованому заступнику Краматорського міського голови, позивач, також просив розглянути можливість передбачення у місцевому бюджеті коштів на компенсаційні виплати за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян на 2017 рік, з метою запобігання скороченню обсягів перевезень (а.с. 27 т.1).

Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради листом від 15.06.2017 №01-08/4485, адресованому Регіональній філії «Донецька залізниця», запропонувало останньому укласти договір №236 на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у міжміському та приміському сполученні. У цьому ж листі відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Краматорської міської ради від 29.03.2017 №20/VII-88 "Про внесення змін до рішення міської ради від 23.12.2016 №17/VII-572 "Про міський бюджет на 2017 рік)" (зі змінами) були передбачені кошторисні призначення на компенсацію за пільговий проїзд окремої категорії громадян у залізничному транспорті у сумі 200 тис.грн., а рішенням виконкому Краматорської міської ради від 17.05.2017 № 360 Про затвердження Положення про порядок виплати компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення затверджено порядок виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом. При цьому вказавши, що після укладення договору та надання звітності позивачем, буде профінансовано за рахунок міського бюджету компенсація за пільговий проїзд окремої категорії громадян міста Краматорська у залізничному транспорті (а.с. 185 т. 1).

Зі змісту листа заступника міського голови Ніконенко С.Є. від 14.09.2017 №01-40/4962, адресованого позивачу, вбачається, що Регіональною філією «Донецька залізниця» ПАТ Укрзалізниця договір на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян не підписаний, але з урахуванням ст. 181 ГК України умови, викладені УПСЗН Краматорської міської ради у договорі на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян, вважаються прийнятими регіональною філією Донецька залізниця ПАТ Укрзалізниця.

Також у цьому листі вказано, що у зв`язку з невідповідністю форм звітності, які надаються до УПСЗН Краматорської міської ради, затвердженій положенням про порядок виплати компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення у м. Краматорську та встановленій договором на перевезення пільгових категорій громадян, надані Регіональною філією Донецька залізниця ПАТ Укрзалізниця розрахунки сум компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом УПСЗН Краматорської міської ради до обліку не прийнято та фінансування видатків не здійснюється. (а.с. 15-16 т. 1).

З листа УПСЗН Краматорської міської ради від 14.11.2017 №01-08/8489, адресованого Регіональній філії «Донецька залізниця», вбачається, що за відсутності оформленого належним чином договору на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян відповідачем не прийнято до обліку надані позивачем розрахунки сум компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення, а кошторисні призначення у сумі 200 000 грн., які були передбачені на ці цілі, залишаються не використаними. (а.с. 187 т.1).

Структурним підрозділом «Служба приміських пасажирських перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» було направлено претензію від 11.12.2019 №2021/6283, начальнику УПСЗН Краматорської міської ради, в якій позивач просив відповідача протягом 7 (семи) календарних днів, з дня отримання даної претензії, сплатити заборгованість в розмірі 705 677 грн 83 коп, що складається з компенсаційних виплат за пільгове перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом в період з 01.01.2017 по 31.12.2017 (а.с. 24-25 т. 1).

З матеріалів справи, а саме з облікових форм та зведених відомостей вбачається, що за період січня-грудня 2017 року позивачем надавались послуги з перевезення приміським сполученням окремим категоріям громадян, які користуються пільгою (а.с. 32-43; а.с. 44-102 т. 1).

Відповідно до облікових форм, сума за фактичну кількість перевезених пільговиків за період січень - грудень 2017 року складає 705 677 грн 83 коп, а саме:

- за січень 2017 в розмірі 33 776,20 грн.;

- за лютий 2017 в розмірі 44 446,39 грн.;

- за березень 2017 в розмірі 56 147,77 грн.;

- за квітень 2017 в розмірі 52 636,44 грн.;

- за травень 2017 в розмірі 38 722,13 грн.;

- за червень 2017 в розмірі 72 012,44 грн.;

- за липень 2017 в розмірі 73 848,56 грн.;

- за серпень 2017 в розмірі 64 866,28 грн.;

- за вересень 2017 в розмірі 64 823,42 грн.;

- за жовтень 2017 в розмірі 66 423,93 грн.;

- за листопад 2017 в розмірі 70 852,30 грн.;

- за грудень 2017 в розмірі 67 124,97 грн.

Таким чином, законодавством передбачено право позивача на компенсацію видатків за перевезення пільгових категорій пасажирів за рахунок субвенції державного бюджету.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

За змістом п.п.1, 6 ст. Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно пп. «ґ» п. 3 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 102 Бюджетного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини 1 статті 89 цього Кодексу (державні програми соціального захисту), проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359 затверджено Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, який визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

До пільгових перевезень залізничним транспортом (далі - пільгові перевезення) належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян із знижкою, встановленою законодавством (п.2 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки).

Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг (п. 4 Порядку).

Пунктом 5 Порядку визначено, що інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності.

На підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком (пункт 9 Порядку).

На підтвердження здійсненого перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами позивачем надані облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного бюджету, а також загальні зведені відомості по типах пільг та квитків за 2017 р.

В облікових формах визначені категорії пільговиків: інваліди Великої Вітчизняної війни 1, 2, 3 групи та прирівняні до них особи (ІВВВ 1, ІВВВ2, ІВВВ3); учасники Великої Вітчизняної війни, бойових операцій (УВВВ); батьки військовослужбовців, які загинули чи померли (БЗВ); інваліди війни 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують в поїздах інваліда (ІВ1, ІВ2, ІВ3, СУПРІ); учасники бойових дій (УВУ); інваліди 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують інвалідів 1 групи (ІНВ, СІНВІ1); постраждалі внаслідок Чорнобильської аварії 1 категорії, учасники ліквідації, діти віком від 6-18 років, яким встановлена інвалідність пов`язана з Чорнобильською катастрофою (ЛЧАЕС, ДЧ-18), пенсіонери за віком (ПЕНС); ветерани: органів внутрішніх справ, військової служби (ВОВС); діти віком 6 до 18 років (до 23 років) з багатодітних сімей (ДИТС); діти-сироти і діти, які залишились без піклування батьків, віком від 16-18 років (ДС6-18); діти-інваліди віком від 6-18 років (Д16-18) (а.с. 32-43 т.1).

Відповідно до облікових форм про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів позивачем визначені періоди, категорії пільговиків, кількість оформлених пільгових проїзних квитків, сума недоотриманих коштів.

Загальний розмір недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом пільгових категорій громадян за період з січня по грудень 2017 року склав 705 677 грн. 83 коп.

Доказів повної або часткової компенсації позивачу вказаних сум матеріали справи не містять. Тому посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність обґрунтованого розміру сум, які стягуються за рахунок місцевого бюджету є таким, що не відповідає дійсності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно з п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Положення про Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, затвердженого рішенням Краматорської міської ради від 27.11.2019 №61/VІІ-567, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у місті Краматорську є Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, а відшкодування витрат, понесених внаслідок перевезення пасажирів залізницею, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Таким чином, твердження апелянта про те, що відшкодування за перевезення пільгових категорій населення залізничним транспортом здійснюється лише з Державного бюджету та відсутність у законодавстві порядку про здійснення виплат з місцевих бюджетів є необгрунтованим.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

У відповідності до вимог статтей 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Як вбачається з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради є окремою юридичною особою, створеною і зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Частиною другою ст. 218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Чинним законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, а також законодавством не передбачено будь-яких обмежень в наданні послуг з пільгових перевезень в разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2.).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00), Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року та у справі "Бакалов проти України" від 30 листопада 2004 року зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що обслуговуючи пільгові категорії громадян Залізниця не має право відмовити з підстав відсутності належного фінансування, оскільки забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодувати за рахунок Державного або місцевого бюджетів збитки, які понесла Залізниця.

Таким чином, перевезення пасажирів на пільгових умовах було виконано Залізницею не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Відтак, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі в силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №904/9488/17, від 03.03.2020 у справі №904/94/19.

В свою чергу, апелянт наголошує на відсутність договору, на підставі якого відбувалась би компенсація за пільговий проїзд окремих категорій громадян, укладення якого є обов`язковим в силу закону.

При цьому, судова колегія вважає цілком правомірними висновки господарського суду про те, що відсутність між сторонами договору про відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям населення не свідчить про відсутність в Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради правових підстав для відшкодування Залізниці понесених ним витрат на перевезення пільгової категорії громадян, оскільки чинне законодавство України не передбачає обов`язкового укладення такого договору, а зобов`язання сторін у даній справі виникли безпосередньо із актів цивільного законодавства, що узгоджується з приписами ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України та не залежать від їх волевиявлення.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що Господарський суд Донецької області всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року (повне рішення складено 17.05.2021 року) у справі № 905/25/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 11.05.2021 року (повне рішення складено 17.05.2021 року) у справі № 905/25/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.08.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 26.08.2021 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.О. Радіонова