ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Справа№ 910/17716/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Тарасенко К.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2021

(повний текст рішення складено 12.05.2021)

у справі № 910/17716/20 (суддя Головіна К.І.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтім"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про стягнення 53 468,22 грн

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Білтім" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укргазвидобування" про стягнення матеріальних втрат у сумі 53 468,22 грн, з яких 22 359,71 грн інфляційна складова боргу та 31 108,51 грн 3 % річних, нарахованих за період з 05.04.2019 по 19.10.2020 у зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язання з повернення позивачу гарантійного забезпечення за банківською гарантією № 1051-18 від 28.02.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у сумі 22 359,71 грн, 3 % річних у сумі 31 108,51 грн, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що ТОВ "Білтім" вправі вимагати стягнення відповідача в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та 3% річних, починаючи з моменту прострочення грошового зобов`язання, встановленого рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 у справі № 910/4460/19 та до повного виконання.

Не погодившись з рішенням, АТ "Укргазвидобування" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на не з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 у справі № 910/17716/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За твердженням скаржника, суд першої інстанції при винесенні рішення у справі № 910/17716/20 порушив вимоги статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що, на переконання скаржника, унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 у справі № 910/17716/20 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу, хоч ухвала про відкриття апеляційного провадження була отримана ним 23.06.2021, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У зв`язку із перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Тарасенко К.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 прийнято справу № 910/17716/20 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Тарасенко К.В., Чорногуз М.Г.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 07.03.2018 між ТОВ "Білтім" (постачальник) та ПАТ "Укргазвидобування", найменування якого було змінено на АТ "Укргазвидобування" (покупець), був укладений договір поставки автомобілів пожежних (закупівля товару за власні кошти), на умовах якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Також встановлено, що 28.02.2018 ПАТ "Банк Альянс" (гарант) було видано на користь ПАТ "Укргазвидобування" банківську гарантію № 1051-18, відповідно до якої банк гарантував виконання ТОВ "Білтім" (принципал) зобов`язань по виконанню договору поставки пожежних автомобілів від 07.03.2018, укладеного принципалом з бенефіціаром - ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування".

За умовами гарантії гарант безвідклично, безумовно та без заперечень зобов`язується виплатити бенефіціару на письмову вимогу будь-яку суму вказану в письмовій вимозі бенефіціара, що не перевищує 672 030,00 грн, не пізніше 10 робочих днів з дати отримання письмової вимоги бенефіціара. Також вказана гарантія забезпечувала сплату неустойки (пені, штрафів), що передбачені договором та нараховані з моменту виникнення у бенефіціара права на їх нарахування, до дати вимоги.

У зв`язку із неналежним виконанням позивачем умов договору поставки, що полягало у несвоєчасній поставці ПАТ "Укргазвидобування" замовленого товару (пожежних автомобілів), ТОВ "Білтім" сплатило на користь відповідача банківську гарантію у сумі 672 030,00 грн. та пеню у сумі 358 416,00 грн. Однак, оскільки у подальшому постачальник виконав усі умови договору поставки та здійснив поставку покупцю товару у повному обсязі, хоча із простроченням строку поставки, то у покупця виник обов`язок повернути принципалу суму забезпечення договору за банківською гарантією № 1051-18 від 28.02.2018, який ПАТ "Укргазвидобування" не виконало.

Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ "Білтім" до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укргазвидобування" про стягнення суми забезпечення виконання договору поставки у розмірі 672 030,00 грн., 3 % річних у сумі 4 032,18 грн та інфляційних втрат у сумі 3 360,15 грн., нарахованих за період з 22.01.2019 по 04.04.2019, що разом становило 679 422,33 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 у справі № 910/4460/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020, позов ТОВ "Білтім" про стягнення заборгованості у сумі 679 422,33 грн був задоволений частково, стягнуто з АТ "Укргазвидобування" суму забезпечення виконання договору у розмірі 672 030,00 грн, 3 % річних у розмірі 3 976,94 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 360,15 грн. та судові витрати.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою АТ "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 910/4460/19.

Як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020, судом встановлено, що позивачем виконано зобов`язання за договором, а замовником не повернуто сплаченої суми забезпечення виконання договору, тому суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення суми забезпечення у розмірі 672 030,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 4 032,18 грн 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 3 360,15 грн, нараховані за період з 22.01.2019 по 04.04.2019.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення 3% річних в сумі 3 976,94 грн, через арифметичну помилку у розрахунку, колегія суддів визнала правильним та обґрунтованим.

Отже, місцевий господарський суд у рішенні від 12.05.2021 у справі № 910/17716/20 вірно зазначив, що прострочення АТ "Укргазвидобування" грошового зобов`язання у вигляді гарантійного забезпечення та нарахованих на неї інфляційних втрат та 3 % річних за період з 22.01.2019 по 04.04.2019 було встановлене рішенням господарського суду, яке набрало законної сили, та повторному доведенню згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України у даній справі не підлягає.

Також місцевим господарським судом встановлено, що гарантійне забезпечення у сумі 672 030,00 грн було повернуте АТ "Укргазвидобування" лише після апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 у справі № 910/4460/19, а саме - 20.10.2020, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 ГК України, які кореспондуються з положеннями ст. 599 ЦК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд № 910/12604/18 від 01.10.2019).

Місцевий господарський суд мотивовано відхилив доводи відповідача щодо моменту виникнення обов`язку АТ "Укргазвидобування" сплатити гарантійне забезпечення, вказавши, що за змістом статті 11 ЦК України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Вказаний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду від 11.05.2018 у справі № 914/1487/17.

Крім того, місцевий господарський суд звернув увагу, що зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги. Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, враховуючи, що відповідач своєчасно не виконав свого зобов`язання та своєчасно не повернув позивачу гарантійне забезпечення, у зв`язку із чим ТОВ "Білтім" було змушене його стягнути у судовому порядку у справі № 910/4460/19 разом із матеріальними втратами за період з 22.01.2019 по 04.04.2019, нарахування інфляційної складової боргу та 3 % річних до фактичного виконання АТ "Укргазвидобування" свого грошового зобов`язання з повернення гарантії у сумі 672 030,00 грн - з 05.04.2019 по 19.10.2020 - є правомірним.

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми матеріальних втрат відповідно до вимог чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу у сумі 22 359,71 грн. та 3 % річних у сумі 31 108,51 грн., тобто, у заявлених позивачем сумах.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 у справі № 910/17716/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 у справі № 910/17716/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17716/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

К.В. Тарасенко