РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2021Справа № 910/7300/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 32-В, 32-Г) про стягнення 129 099,19 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - позивач, ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» (далі - відповідач, ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ») про стягнення 129 099,19 грн, з яких: 118 322,00 грн заборгованості за необліковану електроенергію згідно Акту про порушення ПРРЕЕ № 04271 від 02.07.2020, 3% річних у розмірі 2 001,03 грн, 8 776,16 грн - інфляційні втрати, а також 2 270,00 грн судового збору та здійснити розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати за поставлену позивачем електричну енергію, не обліковану внаслідок порушення відповідачем підп. 7 п. 8.4.2. Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а саме: самовільне підключення струмоприймача до електричної мережі позивача з порушенням схеми обліку, у зв`язку з чим позивачем було складено відповідний акт про порушення, та на підставі рішення комісії з розгляду акту порушення ПРРЕЕ, згідно з п. № 8.4.12 та за формулою № 8 порядку, визначеного главою 8.4. розділу VIII ПРРЕЕ, проведено нарахування за спожиту відповідачем необліковану електроенергію, яку позивач і просить стягнути з відповідача з урахуванням сум 3% річних та інфляційних втрат відповідно ст. 625 ЦК України.

06.05.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду міста Києва здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/7300/21 та справу передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою суду від 14.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також для подання всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 14.05.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 231 зазначена ухвала суду вручена відповідачу 24.05.2021.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.05.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

22.06.2021 представниками відповідача були надані заяви про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

30.06.2021 представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи та зробив відповідні фотокопії, про що було зроблено відмітку на заяві від 22.06.2021.

05.08.2021 представником позивача було надано клопотання від 30.07.2021 № 3/06/37239-1 про залучення доказів понесених судових витрат, в яких представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи докази понесених судових витрат згідно переліку доданих до клопотання документів та здійснити розподіл витрат, пов`язаних с розглядом справи.

18.08.2021 представником відповідача було надано заяву від 17.08.2021 про зупинення розгляду справи, в якій останній просив суд зупинити провадження по справі, оскільки ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» було подано позовну заяву до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним рішення, які оформлені протоколом № 2722 від 25.08.2020 здійснення комісії про розгляд акту про порушення № 04271 від 02.07.2020.

У вказаному клопотання про зупинення розгляду справи представник відповідача також просив відкласти розгляд даного клопотання до надання ухвали про відкриття провадження за позовної заявою ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ».

Клопотання про зупинення провадження у даній справі мотивовано тим, що предметом позову в даній справі є стягнення коштів за рішенням, яке оформлене протоколом № 2722 від 25.08.2020 здійснення комісії про розгляд акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, а ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» подано позовну заяву до Господарського суду міста Києва про визнання рішення, яке оформлене протоколом № 2722 від 25.08.2020, недійсним та його скасування.

До зазначеного клопотання додана лише копія позовної заяви ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ».

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 частини першої ст. 227 ГПК України. Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Сама лише взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі. При цьому наведена процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19.

У відповідності до наявних матеріалів справи вбачається, що 25.08.2020 за участю представника ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» - голови правління ОСОБА_4. відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, що супроводжувалось складанням протоколу № 2722 від 25.08.2020, відповідно якого було прийняте рішення провести нарахування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, згідно з п. № 8.4.12. та за формулою № 8 порядку, визначеному главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312.

Станом на день розгляду справи, рішення комісії з розгляду акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, оформлене протоколом № 2722 від 25.08.2020 є дійсним, доказів протилежного в матеріали справи не надано.

Копія позовної заяви ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ», яка була долучена до клопотання про зупинення розгляду справи не містить будь-якої відмітки про її подання до Господарського суду міста Києва або інших доказів прийняття вказаної позовної заяви до розгляду судом.

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів у підтвердження існування іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, а також не обґрунтовано неможливість розгляду даної справи, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору.

Крім того, обставини, які можуть бути встановлені в інших справах та мають значення для вирішення даного спору, можуть бути підставою для звернення особи до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими чи виключними обставинами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для встановлення усіх істотних обставин у даній господарській справі та її розгляду, оскільки зібрані докази дозволяють суду самостійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду справи.

При цьому, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19.

Крім цього, відповідно до ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У той же час, суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18 і від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»).

При цьому, приписами частини третьої ст. 195 ГПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Вищенаведеними приписами чинного законодавства врегульовано порядок здійснення судочинства у зв`язку з розглядом справи по суті, а саме закріпленням виняткових підстав для зупинення провадження на даній стадії судового процесу.

Відповідно до частини другої ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина третя ст. 252 ГПК України).

Згідно вимог частин першої та другої ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Приймаючи до у ваги викладене, відсутність доказів існування іншої справи, що об`єктивно унеможливлює розгляд даної справи, необґрунтованість поважності причин, чому клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 5 частини першої ст. 227 ГПК України не подано до розгляду справи по суті, а також враховуючи розумність строків розгляду справи, суд не вбачає, визначених ст. 227 ГПК України, підстав для задоволення клопотань про зупинення провадження у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» створене на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 13.11.2017 про реорганізацію ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» шляхом виділу з нього ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та передачі йому частини майна, прав та обов`язків ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про заснування ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 22.12.2017.

ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині передачі йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільним балансом, також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

27.08.2018 між ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - Постачальник) та ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» (далі - Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 35627 (далі - Договір), розділом 1 якого передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача за об`єктами Споживача згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід`ємною частиною, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаноі? (купленоі?) електричноі? енергіі? та здіи?снює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1. Договору, під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством Украі?ни та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п. 2.3.11. договору відповідач, як споживач зобов`язався оперативно повідомляти постачальника про порушення схеми розрахункового обліку електричної енергії, несправності в роботі локального устаткування збору і обробки даних або автоматизованих систем обліку електричної енергії, що належать споживачу за ознакою права власності, користування, повного господарського відання або встановлені на території споживача та виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних мереж споживача.

Постачальник, відповідно до п. 3.1.3. Договору, має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) Споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Відповідно до п. 4.4. Договору, у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що склала акт.

02.07.2020 при перевірці працівниками ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» стану обліку відповідачем електричної енергії за адресою: м. Київ, вул. Коновальця Євгена 32Г, за участю особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки - ОСОБА_1 , було встановлено порушення ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» п.п. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, яке було зафіксовано в Акті про порушення № 04271 від 02.07.2020, копія якого наявна в матеріалах справи. До акту, як зазначено в ньому, додавались фотофіксація.

Вказаний Акт про порушення № 04271 від 02.07.2020 підписаний особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки та була присутня під час проведення перевірки, виявленні та фіксації порушення, а саме ОСОБА_1 та уповноваженими представниками позивача, а саме інженером ОСОБА_3 та провідним інженером ОСОБА_2 .

Крім того, вказаний Акт про порушення № 04271 від 02.07.2020 містить підпис голови ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» ОСОБА_4., який за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівником ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ», датований 03.07.2020.

Вказаний акт порушень містить зауваження споживача, відповідно до яких: ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» не було завчасно попереджено належним чином про проведення обстеження; акт про порушення був складений не на місці виявлення порушення, а невідомо де без присутності споживача та був наданий для ознайомлення через добу 03.07.2020; не відомо хто саме складає акт про порушення; зазначена в акті «Схема електроспоживання споживача» не відповідає фактичній дійсності; прилади, які застосовувались представниками ДТЕК, при виконанні вимірювань струмоприймачів не були пред`явлені під час проведення замірів; на момент відключення представникам ДТЕК відсутні будь-які струмоприймачі, які приєднані до вказаної мережі, безоблікове споживання фактично відсутнє.

Вказаний Додаток до Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020 підписаний головою ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» ОСОБА_4. та свідком ОСОБА_1 03.07.2020.

Виявлені порушення ПРРЕЕ було усунуто представниками позивача, про що зазначено в про порушення № 04271 від 02.07.2020 шляхом проведення відключення в ВРП-13 (відновлено схема обліку електричної енергії).

У зв`язку з виявленими порушеннями позивачем 17.08.2020 було проведено засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, на якому був присутній представник споживача ОСОБА_4., однак розгляд вказаного акту було вирішено відкласти на 25.08.2020 у зв`язку з необхідністю доопрацювання матеріалів, про що складено протокол № 2667 від 17.08.2020.

Вказаний протокол був отриманий представником споживача, що підтверджується підписом ОСОБА_4. на протоколі № 2667 від 17.08.2020.

25.08.2020 було проведено засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, на якому був присутній представник споживача ОСОБА_4., про що було складено протокол № 2722 від 25.08.2020.

За наслідками засідання 25.08.2020, відповідно до Протоколу № 2722 від 25.08.2020 комісією з розгляду акту порушення ПРРЕЕ прийнято рішення нарахування провести згідно з п. № 8.4.12 та за формулою № 8 порядку, визначеного главою 8.4. розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії. За період нарахування з 03.01.2020 до 02.07.2020 (за шість місяців відповідно положенням ПРРЕЕ) за недовраховану електроенергію комісією нараховано 118 332,00 грн.

Вказане рішення комісії 25.08.2020 було прийняте в присутності представника споживача.

При цьому представник споживача відмовився від підпису протоколу № 2722 від 25.08.2020, отримання його копії та отримання розрахунку і рахунку.

Як зазначає позивач, на виконання вказаного рішення ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» був виставлений ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» рахунок № 35627013/акт04271 від 25.08.2020 на оплату не облікованої електричної енергії на суму 188 332,00 грн. Зазначений рахунок отриманий відповідачем 04.09.2020, що підтверджується листом від 25.08.2020 № 01/3/04-777 та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 762.

Однак, відповідачем як споживачем електричної енергії не було виконано обов`язку з оплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, у встановлений строк, всупереч вимогам законодавства, а також умовам Договору, в результаті чого у ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» утворилась заборгованість перед ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», яку останній і просить стягнути з відповідача, з урахуванням сум 3% річних та інфляційних втрат відповідно ст. 625 ЦК України.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами першою та четвертою ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини першої ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина перша ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом за матеріалами справи, між ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - Постачальник) та ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» (далі - Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 35627 від 27.08.2018 (далі - Договір), згідно умов розділу 1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача за об`єктами Споживача згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід`ємною частиною, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаноі? (купленоі?) електричноі? енергіі? та здіи?снює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача. Приєднана та дозволена потужність у точці підключення визначена в Додатку «Перелік об`єктів Споживача».

Розділами 2 - 7 Договору сторони узгодили права та обов`язки сторін, їх відповідальність, порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності, порядок обмеження та припинення електропостачання, облік електричної енергії та порядок розрахунків, інші умови тощо.

Відповідно до п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2018 р. Договір вважається щорічно подовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Вказаний Договір підписаний представниками Постачальника, Споживача та скріплений печатками юридичних осіб.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм Параграфу 5 глави 54 ЦК України та Параграфу 3 глави 30 ГК України.

Окрім того, п. 2.1. Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Споживання електричної енергії без дозволу не допускається.

Відповідно до частин шостої та сьомої ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

У відповідності до частини першої ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які діяли на час здійснення перевірки.

В розумінні глав 1.1 та 1.2 ПРРЕЕ споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Пунктом 3.1.1. ПРРЕЕ встановлено, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини першої ст. 275 ГК України, окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Абзацом 1 частини першої ст. 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом частини другої ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (частина шоста ст. 276 ГК України).

Згідно положень глави 1.2 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до п. 3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії» (абзац 2 частини першої ст. 275 ГК України).

Як визначено п. 1 частини першої ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Відповідно до п. 2.2.2. Договору, Постачальник зобов`язується постачати Споживачу електричну енергію як різновид товару, а останній, згідно з п. 2.3.5. Договору, зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку до Договору «Порядок розрахунків та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно з п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці працівниками позивача стану обліку відповідачем електричної енергії за адресою: м. Київ, вул. Коновальця Євгена 32Г, було встановлено порушення ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» п.п. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення струмоприймача до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку за вказаною адресою. Самовільне підключення виконано дротом від ВРП-13 до отримувача сміттєпровода. При підключені навантаження лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються, спожита електрична енергія не враховується. Порушення продемонстровано представнику споживача.

Вказане порушення було зафіксоване в Акті про порушення № 04271 від 02.07.2020, копія якого наявна в матеріалах справи. До акту, як зазначено в ньому, додавались фотофіксація.

Також в Акт про порушення № 04271 від 02.07.2020 містить інформацію, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 17.08.2020 та запрошено споживача або уповноважену ним особу на вказане засідання комісії.

Вказаний Акт про порушення № 04271 від 02.07.2020 підписаний особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки та була присутня під час проведення перевірки, виявленні та фіксації порушення, а саме ОСОБА_1 та уповноваженими представниками позивача, а саме інженером ОСОБА_3 та провідним інженером Огієнко Романом Анатолійовичем.

Крім того, вказаний Акт про порушення № 04271 від 02.07.2020 містить підпис Голови ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» ОСОБА_4., який за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівником ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ», датований 03.07.2020 та містить позначку про зауваження до акту, викладені у Додатку до нього від 03.07.2020.

При цьому як зазначено у вказаному Акті, була відновлена схема обліку електричної енергії та вжито заходів для усунення порушення, а саме проведено відключення в ВРП-13.

Згідно з частиною п`ятою ст. 277 ГК України, відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Частина друга ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає відповідальність за порушення нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Зокрема, до правопорушень на ринку електричної енергії відносяться: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Частиною першою ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 8.2.6. ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

У зв`язку з виявленими порушеннями позивачем 17.08.2020 було проведено засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, на якому був присутній представник споживача ОСОБА_4., однак розгляд вказаного акту було вирішено відкласти на 25.08.2020 у зв`язку з необхідністю доопрацювання матеріалів, про що складено протокол № 2667 від 17.08.2020.

Вказаний протокол був отриманий представником споживача, що підтверджується підписом ОСОБА_4. на протоколі № 2667 від 17.08.2020.

25.08.2020 було проведено засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, на якому був присутній представник споживача ОСОБА_4., про що було складено протокол № 2722 від 25.08.2020.

При цьому представник споживача відмовився від підпису протоколу № 2722 від 25.08.2020.

Так, п. 8.4.2. ПРРЕЕ передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Як зазначалось судом вище, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» віднесено до правопорушень в сфері електроенергетики.

Відповідно до п. 1.1.2. ПРРЕЕ під терміном «необлікована електрична енергія» слід розуміти обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно; «оператор системи» оператор системи передачі, оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу.

Суд зазначає, відповідно до пункту 8.2.6 ПРРЕЕ саме рішення комісії, оформлене протоколом, є документом, в якому зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії і на підставі якого споживачу надається розрахунковий документ для оплати необлікованої електричної енергії.

За наслідками засідання 25.08.2020 комісією позивача вирішено провести нарахування на підставі п. 8.4.12 та за формулою № 8 ПРРЕЕ, визначеного главою 8.4. розділу VIII ПРРЕЕ, виходячи з наступних параметрів: потужність - 23,76 кВт згідно з найменшого допустимого тривалого струму ввідного автоматичного вимикача; тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год., 7 днів; коефіцієнт 1 та визначено належну до плати суму за недовраховану електроенергію в розмірі 118 322,00 грн за період з 03.01.2020 по 02.07.2020.

Згідно з п. 8.4.1. ПРРЕЕ, оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Відповідно до п. 8.4.6. ПРРЕЕ, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, положення цієї глави застосовуються за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі (крім випадків, передбачених цим пунктом).

В акті про порушення зазначаються відомості про дії представників оператора системи, вжиті для виявлення місця підключення (наприклад, використання спеціальних технічних засобів (із зазначенням їх типу та способу застосування), здійснення часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів та/або демонтажу приладів чи їх захисних панелей тощо).

У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, зразки кабелів (проводів), через які було здійснено самовільне підключення, можуть вилучатися, про що робиться відповідний запис в акті про порушення. Місця вилучення зразків позначаються на схемі.

Відповідно до положень п. 8.4.7. ПРРЕЕ, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год); величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб, кВт·год); кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).

Підпунктом 3 п. 8.4.8. ПРРЕЕ передбачено, що кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

У разі фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з цієї кількості днів, але не більше загальної кількості днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення (п. 8.4.8. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 8.4.12. ПРРЕЕ, у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою

W доб.с.п. = P с.п. · t вик.с.п.,

де P с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що розраховується за формулами

у разі підключення до однієї фази

P с.п. = I · U ном.фаз. · cosj;

у разі підключення до трьох фаз

P с.п. = 3 · I · U ном.фаз. · cosj,

де I - сила струму, що може протікати по колу самовільного підключення, визначена виходячи:

з найменшого допустимого струму, який може протікати через поперечну площу перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, згідно з главою 1.3 ПУЕ, А;

з найменшої сили струму спрацювання комутаційних апаратів, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричної мережі (за умови, що зазначена сила струму спрацювання менша сили струму, визначеної виходячи з поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

Отже, при розрахунку за порушення, яке передбачено п. 8.4.2 ПРРЕЕ, вимірювання сили струму споживання проводу, яким було здійснено самовільне підключення, не вимагається.

В п. 8.2.7. ПРРЕЕ внормовано, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Згідно наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивачем на юридичну адресу відповідача листом від 25.08.2020 № 01/3/04-777 було направлено копію протоколу комісії № 2722 від 25.08.2020; розрахунку вартості електроенергії, спожитої без обліку; рахунок для оплати недорахованої електричної енергії; акт прийняття - передавання товарної продукції, копії яких наявні в матеріалах справи.

Вказані документи були отримані відповідачем 04.09.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 762.

Рішення комісії від 25.08.2020 по розгляду Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020 року, оформлене протоколом № 2722 від 25.08.2020 про нарахування кількості недоврахованої електроенергії, відповідачем не оскаржене, недійсним не визнане, є чинним та обов`язковим для виконання. Докази повної або часткової оплати відповідачем нарахованої по Акту суми вартості недорахованої електроенергії також відсутні.

Суду, на час розгляду даної справи, не надано доказів скасування рішення комісії з питань розгляду Акту про порушення № 04271 від 02.07.2020, оформленого протоколом № 2722 від 25.08.2020.

За нормами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до приписів частин першої та другої ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Проте, як зазначено позивачем в позовній заяві та встановлено судом, відповідач не здійснив оплату вартості необлікованої активної електричної енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 118 322,00 грн.

За приписами ст. 16 ЦЕ України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини другої ст. 129 Конституції України, ст. 2, 7, 13 ГПК України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання недійсним чи розірвання Договір про постачання електричної енергії № 35627 від 27.08.2020 або його окремих положень суду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку та умов Договору на час його підписання та під час виконання з боку сторін відсутні.

Окрім цього суд зазначає, що належних та допустимих доказів оскарження рішення комісії з розгляду Акту про порушення, оформленого протоколом № 2722 від 25.08.2020, відповідачем не надано, а враховуючи приписи ПРРЕЕ, ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» правомірно застосувало положення вказаних нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості не облікованої електричної енергії, яку відповідач споживав з порушенням схеми обліку, за наявності укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії.

Акт про порушення № 2722 від 25.08.2020, яким зафіксовано порушення, містить всі вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

Також матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо розрахунків обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

В свою чергу, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо визначення розміру заборгованості на час розгляду даної справи, суд здійснював розгляд справи виходячи з наявних матеріалів та визначив розмір заборгованості відповідача на підставі наданих позивачем доказів.

Суд зазначає, що частиною першою ст. 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується зі ст. 526 ЦК України.

Суд зазначає, що оспорювання дій позивача щодо перевірки стану обліку електричної енергії, виявлених порушень та визначення суми обсягу та вартості належної до сплати вартості не облікованої електроенергії, а також змісту складених під час перевірки документів, зокрема, акту про порушення та протоколу засідання комісії по його розгляду має здійснюватись відповідно до зазначених вище норм законодавства в рамках іншого спору за участю відповідного суб`єкта оскарження, оскільки дослідження даних питань не входить до предмету доказування у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу на частину четверту ст. 319 ЦК України якою встановлено, що власність зобов`язує. Це означає, що власник не лише має суб`єктивні права, але й несе відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Таким чином формується правосвідомість не лише самих власників, але й інших учасників правовідносин власності.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Тобто, власник несе відповідальність за власний об`єкт, за дотримання законодавчо встановлених вимог до його використання; має слідкувати за тим, щоб використання його власності не спричиняло шкоду іншим особам.

Викладене свідчить про те, що відповідач несе повну відповідальність та ризики, пов`язані з належним йому об`єктом.

Суд зазначає, що споживачем електричної енергії, в розумінні ПРРЕЕ, необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він, окрім осіб, що використовують електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

З урахуванням положень ст. 319, 322 ЦК України відповідач, на праві власності якому належить об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Коновальця Євгена 32Г, має забезпечити уникнення безоблікового споживання електроенергії зі сторони інших осіб.

Натомість, доказів здійснення відповідачем вказаного до матеріалів справи не надано.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в сумі 118 322,00 грн є обґрунтованими.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (частина перша ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суд зазначає, що враховуючи положення частини першої ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21.01.1999 в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007 в справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011 в справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 в справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вищевикладене, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості в сумі 118 322,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 001,03 грн та інфляційних втрат у розмірі 8 776,16 грн, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, перевіривши надані позивачем до матеріалів справи розрахунки інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд зазначає, що вони проведені вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 2 001,03 грн та інфляційних втрат у розмірі 8 776,16 грн також підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 частини третьої ст. 123 ГПК України).

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2020 між Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (далі - Виконавець) та ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - Клієнт) був укладений Договір № 208-20 про надання правової допомоги, в редакції Додаткової угоди № 3 від 28.04.2020 (далі - Договір про правову допомогу), відповідно до п. 1.1. якого, Виконавець зобов`язується надавати Клієнтові правову допомогу (далі - Послуги), за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Договір про правову допомогу набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2021 року (п. 5.1. Договору про правову допомогу).

Пунктом 1.2. Договору про правову допомогу, видами правової допомоги, що може надаватись Виконавцем є зокрема, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв клопотань, скарг тощо); інші види правової допомоги, що не передбачені цим Договором, однак є необхідними для його виконання та захисту інтересів Клієнта.

Сторони узгодили, що зміст, обсяги, вартість Послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається Сторонами в Акті наданих послуг (п. 1.3. Договору про правову допомогу).

Відповідно п. 1.5. Договору про правову допомогу, документом, що підтверджує наявність у Виконавця повноважень на представництво Клієнта в ході розгляду справи, є довіреність від імені Клієнта або Ордер.

Розділом 3 Договору про правову допомогу перебачений порядок приймання-передачі послуг, а саме: приймання-передачі послуг за цим Договором здійснюється Сторонами за Актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим Договором (п. 3.1.); Акт наданих послуг складається та підписується Виконавцем за результатом надання Послуг (п. 3.2.); враховуючи складність справи, значення справи для Клієнта, часу витраченого адвокатом на надання послуг Сторони відображають в Акті наданих послуг опис наданих Послуг та їх загальну вартість (розмір гонорару).

Згідно з п. 4.2. Договору про правову допомогу, розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з Актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога.

Вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі (п. 4.3. Договору про правову допомогу).

Умовами п. 4.6. Договору про правову допомогу передбачено, що оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів наданих послуг впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів, з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Додатковою угодою № 6.1-ІІП від 20.04.2021 (далі - Додаткова угода № 6.1-ІІП) Виконавець та Клієнт погодили предмет правової допомоги відповідно якого Виконавець зобов`язується надавати Клієнтові послуги з професійної правничої допомоги щодо належного представництва інтересів Клієнта у справі за позовом ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію згідно Акту про порушення ПРРЕЕ № 04271 від 02.07.2020 в судах України, перед фізичними та юридичними особами, та інших видів правової допомоги, що не заборонені законом, а саме, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв клопотань, скарг тощо).

Пунктом 2.1. Додаткової угода № 6.1-ІІП сторони передбачили, що загальна орієнтовна вартість послуг, що надається Клієнту згідно з цією Додатковою угодою складає 20 000,00 грн без ПДВ та погодили наступну погодинну вартість послуг: надання консультацій клієнту щодо стратегії захисту та представництва його інтересів в судах - 5 000,00 грн; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування - 5 000,00 грн; роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її клієнтом - 5 000,00 грн; проведення розрахунків, необхідних для формування ціни позову, судового збору та надання реквізитів для його сплати - 5 000,00 грн; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, відповідей на відзив, пояснень, заяв, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо) - 5 000,00 грн.

Обсяг та вартість фактично наданих послуг визначаються Сторонами в актах наданих послуг (п. 2.2. Додаткової угода № 6.1-ІІП).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 126 ГПК України).

Згідно Акту надання послуг № 104 від 30.07.2021 сторони визначили загальну вартість послуг в сумі 20 000,00 грн.

Відповідно до матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено Договір № 208-20 про надання правової допомоги від 15.04.2020, Додаткова угода № 6.1-ІІП від 20.04.2021, Додаткова угода № 3 від 28.04.2020, Акт надання послуг № 104 від 30.07.2021, довіреність та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Суд зазначає, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в ході надання правової допомоги позивачу у справі № 910/7300/21, наведений в Акті надання послуг № 104 від 30.07.2021 та становить: надання консультацій клієнту щодо стратегії захисту та представництва його інтересів в суді (0,20 години) - 1 000,00 грн; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування (0,80 години) - 4 000,00 грн; роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її клієнтом (0,20 години) - 1 000,00 грн; проведення розрахунку 3% річних та інфляційної складової боргу, ціни позову, судового збору з формуванням платіжного доручення для його сплати (0,40 години) - 2 000,00 грн; підготовка та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви від 30.04.2021 № 3/06/37239 про стягнення заборгованості по акту про порушення № 04271 від 02.0.2020 (2,40 години) - 12 000,00 грн.

Частинами п`ятою та шостою ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку частини п`ятої ст. 126 ГПК України не заявляв.

Суд зазначає, що у разі неподання іншою стороною клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд при розподілі судових витрат не вправі використовувати критерії, визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20.

Однак матеріали справи не містять клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених позивачем обставин відсутні. Аналогічна позиція міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справа № 910/12876/19 (Провадження № 12-94гс20).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріали справи надані належні та допустимі докази на підтвердження понесених позивачем витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/7241/21, та з огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, наявні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 73-80, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 32-В, 32-Г; ідентифікаційний код юридичної особи: 41839086) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20; ідентифікаційний код юридичної особи: 41946011) 129 099,19 грн (Сто двадцять дев`ять тисяч дев`яносто дев`ять гривен 19 копійок), з яких: 118 322,00 грн (Сто вісімнадцять тисяч триста двадцять дві гривні 00 копійок) заборгованості, 3% річних у розмірі 2 001,03 грн (Дві тисячі одна гривня 03 копійки), 8 776,16 грн (Вісім тисяч сімсот сімдесят шість гривень 16 копійок) - інфляційні втрати, а також 2 270,00 грн (Дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКА МРІЯ» (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 32-В, 32-Г; ідентифікаційний код юридичної особи: 41839086) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20; ідентифікаційний код юридичної особи: 41946011) 20 000,00 грн (Двадцять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 25.08.2021.

Суддя В.О. Демидов