УХВАЛА

м. Київ

25.08.2021Справа № 910/12184/20

За заявою ОСОБА_1

про відвід судді Павленка Є.В.

у справі № 910/12184/20

За позовом ОСОБА_1 ;

до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Укрпластик";

про стягнення 1 000 000,00 грн.,

без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з акціонерного товариства "ПроКредит Банк" збитків у розмірі 1 000 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва суду від 1 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12184/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 жовтня 2020 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Приватне акціонерне товариство "Укрпластик".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року призначено судову експертизу та зупинено провадження у даній справі, у зв`язку з чим матеріали справи супровідним листом від 15 лютого 2021 року № 910/12184/20/1287/2021 були направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

22 липня 2021 року до суду повернулися матеріали справи № 910/12184/20 з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 липня 2021 року поновлено провадження у справі № 910/12184/20 та призначено підготовче засідання на 16 серпня 2021 року.

У засіданні 16 серпня 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача про проведення повторної експертизи.

Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 9 вересня 2021 року.

19 серпня 2021 року до суду надійшла заява позивача від 18 серпня 2021 року про відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/12184/20.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року визнано необґрунтованим відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/12184/20, заявлений ОСОБА_1 . Передано заяву ОСОБА_1 від 18 серпня 2021 року про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2021, справу № 910/12184/20 передано судді Мандриченко О.В. для розгляду заяви про відвід.

Згідно положень ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

На підставі вищевикладеного, судом розглянуто заяву про відвід судді Павленка Є.В. у справі № 910/12184/20 без повідомлення учасників справи.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 18.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки (вчиненні певних (процесуальних) дій, які б свідчили про його упередженість) при вирішенні такої справи.

Зі змісту поданої заяви про відвід вбачається, що вона мотивована тим, що відмова у задоволенні його клопотання про призначення повторної судової експертизи була вирішена судом шляхом постановлення протокольної ухвали без виходу до нарадчої кімнати, у той час, як питання про призначення експертизи відповідно до статті 100 ГПК України вирішується окремою ухвалою та постановляється виключно в нарадчій кімнаті. Також заявник вказував на те, що третя особа, яка не з`явилася в призначене засідання, була позбавлена можливості надати свої пояснення, доводи та міркування про призначення повторної експертизи, оскільки клопотання про призначення такої експертизи було подане лише 16 серпня 2021 року. На думку заявника, наведені обставини свідчать про формальний підхід судді Павленка Є.В. до вирішення справи, у тому числі й зазначеного клопотання, а також про наявність сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи № 910/12184/20.

Частинами 4, 5 статті 233 ГПК України передбачено, що ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі висловлює незгоду з постановленою судом ухвалою про відмову в призначенні повторної судової експертизи, яку внесено до протоколу засідання від 16 серпня 2021 року. Заперечення заявника щодо обґрунтованості постановленої судом ухвали про відмову в призначенні повторної судової експертизи можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду в даній справі, однак не можуть бути підставою для відводу.

Крім того, третя особа не була позбавлена можливості забезпечити явку свого представника у засідання, призначене на 16 серпня 2021 року, оскільки була належним чином повідомлена про місце, дату, та час проведення вказаного підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 178.

Відтак, посилання заявника у своїй заяві про відвід зводяться виключно до незгоди з процесуальними діями судді та до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України при вирішенні поданого ним клопотання.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Павленка Є.В. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Враховуючи наведене, обставини, що наведені заявником, не є належними та достатніми у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України. У зв`язку з цим, суд дійшов до висновку про необґрунтованість тверджень заявника щодо упередженості судді Павленка Є.В. у даній справі, відсутність у діях судді спрямованості на порушення прав та законних інтересів учасників провадження та дотримання суддею процесуального порядку.

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/12184/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Мандриченко