ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/707/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чернюк С.В.,

розглядаючи справу №916/707/21

за позовом Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області (68004, м. Чорноморськ, вул. В.Шума, 9/102-Н)

в інтересах держави в особі:

1) Відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 33; ),

2) Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 33; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКРУС" (65113, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 162; )

про визнання договору недійсним в частині та стягнення 222 488,33 грн;

представники сторін:

від прокуратури Ейсмонт І.В.;

від позивача-1 не з`явився;

від позивача-2 не з`явився;

від відповідача Панчук Т. П.

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Іллічівської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (позивач-1) та Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (позивач-2) до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Окрус", в якому просить суд:

- визнати недійсними пункт 3.1 Договору про закупівлю №16 від 07.04.2020, укладеного між відділом охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКРУС», в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКРУС» на користь відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області 222 500 гривень 00 копійок;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКРУС» на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Ухвалою від 22.03.2021р. позовну заяву (вх. №731/21 від 17.03.2021р.) Іллічівської місцевої прокуратури залишено без руху; встановлено прокуратурі строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду: зазначення правильного поштового індексу Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; доказів відправлення позовної заяви з додатками іншим учасникам справи.

13.04.2021р. до суду надійшла заява Чорноморської окружної прокуратури (вх. №10194/21) про усунення недоліків.

Вказаною заявою прокуратурою виконано вимоги ухвали господарського суду від 22.03.2021р. та усунуто недоліки позовної заяви.

Одночасно суд повідомлено про те, що заяву про усунення недоліків подано Чорноморською окружною прокуратурою як правонаступником прав та обов`язків Іллічівської місцевої прокуратури, у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури.

Так, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019р. №113-IX та згідно з наказами Офісу Генерального прокурора від 17.02.2021р. №39 "Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур" та від 17.02.2021р. №40 "Про день початку роботи окружних прокуратур", затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур. Таким чином, назву "Іллічівська місцева прокуратура" змінено на "Чорноморська окружна прокуратура".

Ухвалою від 19.04.2021р. прийнято позовну заяву (вх.№731/21 від 17.03.2021р.) до розгляду, відкрито провадження у справі №916/707/21, яку ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.05.2021р.; запропоновано відповідачу реалізувати процесуальне право на подання відзиву.

11.05.2021р. за вх. №12598/21 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

17.05.2021р. підготовче судове засідання відкладено на 31.05.2021р.

31.05.2021р. за вх. №14635/21 від заступника керівника Чорноморської окружної прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив.

31.05.2021р. від позивача-1 судом отримано відповідь на відзив (вх. №14645/21).

31.05.2021р. судом протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.07.2021р.

14.06.2021р. до суду надійшли пояснення Відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (вх. №16107/21), де позвач-1 пояснив, що правильною сумою ПДВ за Договором є 222500,00 грн; правильною сумою ПДВ, яка повернена відповідачем, є 11,67 грн; правильною сумою ПДВ, яка підлягає стягненню з відповідача є 222 488,33 грн.

08.07.2021р. до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив (вх. №18365/21).

14.07.2021р. до суду надійшло клопотання керівника Чорноморської окружної прокуратури (вх. №18872/21) про виправлення описки у позовній заяві, в якому заявник вказав, що при складанні позовної заяви було допущено технічну помилку, а саме на 1, 3, 12 сторінках позовної заяви замість суми « 222 488,33 грн» зазначено суму « 222 500,00 грн». Просив врахувати вказане та вважати правильними наступні майнові вимоги, які викладені у прохальній частині позову: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКРУС» на користь відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеської області 222 488,33 грн шляхом зарахування їх на рахунок №UA0157209, ДКС України в м. Київ.

14.07.2021р. суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 04.08.2021р.

19.07.2021р. до суду надійшло клопотання прокуратури (вх. №18872/21), в якому заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури повторно просив суд врахувати допущену при складанні позовної заяви помилку у сумі стягнення. В додаток до вказаного клопотання додано копію Додаткової угоди №2 до Договору №16 від 07.04.2021р.

04.08.2021р. розгляд справи відкладено на 16.08.2021р.

16.08.2021р. судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Стислий виклад позицій та доводів учасників справи.

В обґрунтування позову прокуратурою надано наступні доводи.

07 квітня 2020 року між відділом охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеської області (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Окрус» (продавець) укладено Договір №16, за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар необхідний для запобігання виникнення та поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19) - бахіли високі ламіновані (пара) та комбінезони водовідштовхуючі ламіноані, а замовник - прийняти товар та оплатити за ціною 1 335 000,00 гривень, з яких 222 500 гривень 00 копійок податку на додану вартість (далі по тексту Договір).

16 квітня 2020 року відділом охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеської області (назва на момент укладення договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Окрус» укладено додаткову угоду до договору № 16 від 07.04.2020, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар необхідний для запобігання виникнення та поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19) - бахіли високі ламіновані (пара) та комбінезони водовідштовхуючі ламіновані, а замовник - прийняти товар та оплатити за ціною 1 334 930,00 гривень, з яких 222 488 гривень 33 копійок податку на додану вартість.

Як вказав в.о. керівника місцевої прокуратури посилаючись на положення Податкового кодексу України, товар, що є предметом договору про закупівлю №16 від 07.04.2020р., вимогами законодавства, чинного на момент укладення цього договору та здійснення оплати за ним, віднесено до товарів, звільнених від оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, зазначив, що включення до вартості закуповуваного товару згідно договору про закупівлю №160 від 07.04.2020 податку на додану вартість та подальша його сплата постачальнику не відповідає вимогам пункту 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та постанові Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

У відзиві відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог. Звернув увагу суду на підстави представництва інтересів держави прокуратурою у даній справі. Вказав, що прокуратурою не надано доказів листування до подання позову з Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області.

Зазначив, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Вказав, що перелік товарів, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224 (з наступними змінами та доповненнями).

Як пояснив відповідач, звільненню від оподаткування ПДВ згідно з вищевказаним переліком підлягають лише вироби, що мають відповідні коди УКТЗЕД, зокрема, костюм біологічного захисту / комбінезон має коди УКТЗЕД 3926 20 00 00, , ; бахіли за кодом 3926 20 00 00.

Звернув увагу, що товари, які були поставлені відповідачем позивачу-1, за Договором від 07.04.2020 (комбінезон водовідштовхуючий та бахіли ламіновані) класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодом .

Вважає, що зміст Договору №16 від 07.04.2020 на момент його укладення , підписання та оприлюднення не суперечив вимогам законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання правочину недійсним.

Позивач-1, виклавши свою позицію у відповіді на відзив (вх. №14645/21 від 31.05.2021р.), вказав, що підтримує позовні вимоги стосовно визнання недійсним п. 3.1. Договору №16 від 07.04.2020р. в частині включення до ціни договору ПДВ. Крім того, зазначив, що вимогу про стягнення суми ПДВ підтримує у розмірі 220 483,33 грн.

Дослідивши матеріали справи, здійснивши ґрунтовний аналіз позицій та доводів учасників справи, суд встановив наступне.

Щодо підстав представництва прокуратурою інтересів держави в суді.

Пунктом 2 частини першої статті 1311 Конституції України та пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено виконання функції представництва інтересів держави в суді.

Частиною шостою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор, серед іншого, має право звертатися до суду з позовом в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно частини третьої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, або в чому існує загроза інтересам держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує на орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при закупівлі медичного обладнання, необхідного для запобігання поширенню, локалізації та ліквідації спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19), зі сплатою податку на додану вартість не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави.

У позовній заяві в.о. керівника місцевої прокуратури пояснив, що прокуратурою встановлено, що відділом охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеської області не вжито заходів для повернення бюджетних коштів, безпідставно сплачених ТОВ «Окрус» в рахунок податку на додану вартість.

Так, прокуратурою 17.12.2020 та 26.01.2021 спрямовано на адресу відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеської області листи №16.68.52-12257, №16.68.52-580, в яких пропонувалось надати до прокуратури інформацію про вжиті заходи щодо повернення податку на додану вартість.

У матеріалах справи відсутні докази належного реагування відділом охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеської області на вищевказані листи прокуратури.

Листом від 11.03.2021р. (а.с. 32) прокуратурою повідомлено Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області та відділ охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про те, що позовну заяву найближчим часом буде направлено до Господарського суду Одеської області.

Враховуючи, що виконання оспорюваного Договору здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, порушення, допущені при його укладенні, призводять до порушення майнових прав територіальної громади Чорноморської міської ради, за рахунок якої останній і формується.

Згідно частини третьої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 27 цього ж Закону до відання виконавчих органів міських, селищних та сільських рад належать повноваження щодо забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області, будучи наділена повноваженнями щодо контролю за ефективним та цільовим використанням коштів місцевого бюджету будь-яких заходів щодо стягнення з ТОВ «Окрус» грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, не вжила.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 15.10.2019р. по справі №903/129/18 встановила, що сам факт не звернення до суду уповноваженого органу, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та мав змогу захистити порушені інтереси, свідчить, що такий орган неналежно виконує свої повноваження.

З огляду на наведене, прокуратура звернулась до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради та Чорноморської міської ради Одеської області.

Щодо суті позовних вимог.

Як встановлено судом, 07.04.2020р. між позивачем-1 (покупець) та відповідачем (продавець) було укладено Договір №16, пунктом 1.1. якого передбачено, що продавець зобов`язується у 2020 році поставити покупцю товари, а покупець оплатити та прийняти товар, необхідний для запобігання та поширення коронавірусної хвороби (COVID-19). Номенклатура товару та його кількість визначені в Специфікації (Додаток №1) до цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що загальна сума Договору (згідно державного класифікатора продукції та послуг ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 18410000-6 Спеціальний одяг) складає 1 335 000,00 грн, у т. ч. ПДВ 20%: 222 500,00 грн КПКВКМБ 0712010, КЕКВ 2210, кошти місцевого бюджету.

16.04.2020р. між позивачем-1 та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №16 від 07.04.2020р., за умовами п. 1 якої сторони домовились внести зміни до п. 3.1. Договору й викласти його у наступній редакції:

« 3.1. Загальна сума Договору (згідно державного класифікатора продукції та послуг ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 18410000-6 Спеціальний одяг) складає 1 334 930,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% 222 488,33 грн, КПКВКМБ 0712010, КЕКВ 2210, кошти місцевого бюджету.».

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 від 16.04.2020р. сторони домовились внести зміни до Специфікації до Договору. Так, відповідно до зміненої Специфікації, предметом Договору є:

- комбінезони водовідштовхуючі ламіновані, у кількості 3218 шт., ціною 385,00 грн за штуку, на загальну суму 1 238 930,00 грн;

- бахіли зі спанбонду ламіновані, у кількості 3000 шт., ціною 32,00 грн за пару, на загальну суму 96 000,00 грн.

Підпунктом 5 пункту 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України №87 від 13.03.2020, введеного в дію Указом Президента України №87/2020 від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки у мовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», передбачено розроблення та внесення на розгляд Верховної Ради України законопроекту про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» щодо непоширення дії названого Закону на випадки, якщо предметом закупівлі є засоби медичного призначення та спеціалізоване медичне обладнання для надання допомоги хворим на COVID-19.

На виконання рішення РНБО України 17 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», що цього ж дня набрав чинності, згідно якого розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» доповнено пунктом 3, яким установлено, що дія цього Закону не поширюється на випадки, якщо предметом закупівлі є товари, роботи чи послуги, необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19). Перелік таких товарів, робіт чи послуг та порядок їх закупівлі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, пунктом 4 розділу І цього ж Закону підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 71, за змістом якого тимчасово, для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID - 19)» пункт 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої від оподаткування податком на додану вартість звільняються такі операції:

- з ввезення на митну територію України товарів (в тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОУГО-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України;

- з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

При цьому норми пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України застосовуються до операцій, здійснених в період, починаючи з 17 березня 2020 року і до останнього числа місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» встановлено карантин на всій території України, дія якого продовжувалася відповідними постановами Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що включення до вартості закуповуваного товару згідно договору про закупівлю №16 від 07.04.2020 податку на додану вартість у розмірі 222 488,33 грн та подальша його сплата постачальнику не відповідає вимогам пункту 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та постанові Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 затверджено перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Суд критично відноситься до аргументів відповідача з приводу відсутності поставлених за Договором товарів у переліку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 з наступних підстав.

Відповідно до примітки у вказаній постанові коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що товар, який є предметом Договору, вимогами законодавства, чинного на момент укладення цього договору та здійснення оплати за ним, віднесено до товарів, звільнених від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до роз`яснень, наведених в Постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Також відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Підпунктами «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України унормовано, що об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПКУ.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПКУ база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на, додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Отже, порядок та механізм нарахування і сплати ПДВ чи навпаки (операції, які не є об`єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами податкового законодавства та, відповідно, не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

З наведеного випливає, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися на власний розсуд та за погодженням сторін.

Приймаючи до уваги, що грошовий вираз податку на додану вартість не є договірною ціною в розумінні статті 632 ЦК України, а отже і істотною умовою договору, його наявність чи відсутність не впливає на чинність і дійсність решти умов договору, та не може розцінюватися обставиною, що має вирішальне значення для укладення такого договору.

За таких обставин, недотримання при укладенні Договору №16 від 07.04.2020 вимог податкового законодавства, зумовлює існування підстав для визнання такого договору недійсним в частині включення податку на додану вартість до загальної ціни договору.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Визнання правочину недійсним має своїм наслідком припинення існування підстави його набуття та, незалежно від того, чи відповідали дії набувача на момент отримання майна вимогам відповідного правочину, обумовлює застосування до спірних правовідносин положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

На справедливість такого висновку вказує і пункт 1 частини третьої цієї ж статті, яким встановлюється, що положення глави 83 (набуття, збереження без достатньої правової підстави) застосовуються до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином

Враховуючи вищевикладене, суд також задовольняє позовні вимоги щодо повернення позивачу-1 сплаченого податку на додану вартість у розмірі 222 488,33 грн.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області (68004, м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102-Н) в інтересах держави в особі Відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 33; ) та Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 33; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю " ОКРУС " (65113, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 162; ) про визнання договору недійсним в частині та стягнення 222 488,33 грн задовольнити.

2. Визнати недійсним пункт 3.1. Договору про закупівлю №16 від 07.04.2020, укладеного між відділом охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 33; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКРУС» (65113, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 162; ), в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКРУС» (65113, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 162; ) на користь відділу охорони здоров`я Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 33; ) 222 488,33 грн. шляхом зарахування їх на рахунок №UA0157209, ДКС України в м. Київ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКРУС» (65113, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 162; ) на користь Одеської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору у розмірі 5607,32 грн на розрахунковий рахунок №UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, (юридична та поштова адреса Одеської обласної прокуратури: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, тел. 7319800).

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 16 серпня 2021р. Повний текст рішення складений та підписаний 26 серпня 2021 р.

Суддя Р.В. Волков