ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2021 р. Справа№ 910/10579/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Кропивної Л.В.

секретар судового засідання - Бовсунівська Л.О.

учасники справи

заявник - Мельниченко О. В.

позивач не з`явився

відповідач не з`явився

АТ "Одеський припортовий завод" - Середа В.П.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.07.2021

за заявою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича

про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником

у справі №910/10579/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Фермерського господарства Тимофєєва Анатолія Федоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент»

про стягнення вартості попередньо оплаченого товару за договором постачання у розмірі 488 400 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/10579/19 відмовлено в задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, місцевий господарський суд виходив з того, що АТ «Одеський припортовий завод» відноситься до об`єктів великої приватизації державної власності. Так, відповідно до положень статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельниченко Олег Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що підставою для задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти АТ «Одеський припортовий завод» є приписи статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та ст 336 ГПК України. Також, апелянт зазначає, що зупинення виконавчих дій на стягнення грошових коштів з АТ «Одеський припортовий завод», який знаходиться в процесі приватизації, не передбачає заборону такого стягнення, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати кошти на вказаний період.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження, справу №910/10579/19 призначено до розгляду на 26.08.2021.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника АТ «Одеський припортовий завод» та приватного виконавця, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/10579/19 від 03.10.2019 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» на користь Фермерського господарства Тимофєєва Анатолія Федоровича заборгованість у розмірі 488400 грн 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7326 грн 00 коп., а всього 495726 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 00 коп.

14 квітня 2020 року на виконання рішення видано наказ.

Як вбачається з матеріалів справи, приватний виконавець звернувся до суду з заявою про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, відповідно до якої просить суд звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 545498,60 грн на рахунках, що належать Акціонерному товариству "Одеський припортовий завод", яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент», в рахунок задоволення вимог стягувача та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича по виконавчому провадженню №60021968 за наказом №910/10579/19, виданим 14.04.2020 Господарським судом міста Києва. Вищезазначеним судовим наказом стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" на користь Фермерського господарства Тимофєєва Анатолія Федоровича заборгованості у розмірі 488400 грн 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7362 грн 00 коп., а всього 495726 грн 00 коп та відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 07.05.2020 року №62021968 в сумі 49572,60 грн, та відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.05.2020 року №62021968 в сумі 200 грн.

Відповідно положень частин 1 - 8 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу, як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (ч. 1). Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили (ч. 2). Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження (ч. 3). Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи (ч. 4). За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову (ч. 5). Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти (ч. 6). Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу (ч. 7). У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (ч. 8). Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми (ч. 9).

Положення ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб. Так за змістом вищевказаної статті виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові, у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 частиною 2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, зокрема крім рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» ПАТ "Одеський припортовий завод" () відноситься до об`єктів великої приватизації державної власності, частка держави у якому становить 99,5667 % акцій.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Таким чином, на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій, у разі включення особи боржника - державного підприємства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації та необхідність зупинення виконання таких дій на період відповідного включення.

При цьому, 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено загальне правило щодо зупинення усіх виконавчих дій без прив`язки щодо окремих видів стягнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/10579/19 щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим остання не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/10579/19 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/10579/19 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/10579/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.08.2021.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Л.В. Кропивна