СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р. Справа № 913/67/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі Голозубовій О.І.,

за участю:

від позивача Чорнобай С.С. на підставі Ордеру Серії ВВ №1012328 від 05.05.2021р.; Бушняк А.В. (директор ПП "Спайс-Буд") на підставі паспорту від 11.01.2017р. №000280999;

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Спайс-Буд", м. Київ, (вх. №1520 Л/2) на рішення господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21 (суддя Секірський А.В., ухвалене в м.Харків об 11:40год., дата складення повного тексту 07.04.2021р.)

за позовом: Приватного підприємства "Спайс-Буд", м. Київ,

до відповідача: Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Марківка Марківського району Луганської області,

про стягнення 617983,87грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Спайс-Буд" звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області про стягнення заборгованості за виконані в березні 2020 року роботи в розмірі 617983,87грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за результатами проведеної процедури закупівлі між Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області та ПП "Спайс-Буд" 29.07.2019р. було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти № 1 на суму 10619622,00грн.

Відповідно до актів виконаних робіт за листопад-грудень 2019 року, підписаних між сторонами, та акту виконаних робіт за березень 2020 року, який не підписано відповідачем, роботи виконані на суму 6638429,56грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.02.2020р. у справі №913/624/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2020р. задоволено позов заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах Марківської районної ради; Північно-східного офісу Держаудитслужби; Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області; Приватного підприємства "Спайс-Буд" та визнано недійсним рішення тендерного комітету Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання переможцем відкритих торгів із закупівлі робіт з капітального ремонту будівлі опорного закладу загальної середньої освіти Марківська гімназія Марківської районної ради ПП "Спайс-Буд", оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 12.07.2019 № 3; визнано недійсним укладений за результатами відкритих торгів між Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області та Приватним підприємством "Спайс-Буд" договір про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1 на суму 10619622,00грн.

При розгляді вказаної справи судом було встановлено, що тендерна пропозиція Приватного підприємства "Спайс-Буд не відповідала умовам тендерної документації, договір визнано недійсним, проте, за результатами розгляду вказаної справи судом не було визначено правові наслідки недійсності вказаного правочину передбачені статтею 216 Цивільного кодексу України.

Враховуючи той факт, що предметом договору про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1 були будівельні роботи, фактично відповідач не може повернути все набуте за договором, отже має відшкодувати вартість одержаних робіт за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, з огляду на господарські зобов`язання, що виникли між сторонами внаслідок визнання судом недійсним договору, позивач має повернути відповідачу 6020445,69грн., а відповідач має відшкодувати витрати позивачу в сумі 6638429,56грн.

Оскільки відповідач вже сплатив позивачу грошові кошти за частково виконані роботи в розмірі 6020445,69грн., то в нього залишилась заборгованість в розмірі 617983,87грн., що і підлягає стягненню в межах поданого позову.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21 відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Спайс-Буд" до Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області про стягнення 617983,87грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що предметом даного позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в березні 2020 року на суму 617983.87грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. №1, який визнано судом недійсним, що унеможливлює стягнення вказаної заборгованості та, відповідно, є неналежним способом захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, господарським судом першої інстанції було зазначено про те, що правові підстави позову зводяться до застосування наслідків недійсності договору про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019 № 1, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на те, що предметом укладеного між сторонами договору було виконання будівельних робіт, за яким повернення одержаного є неможливим, наслідком недійсності правочину є обов`язок сторони, яка за наслідками виконання недійсного правочину набула те, що не може бути повернуто, відшкодувати його вартість іншій стороні за цінами, які існують на момент відшкодування, проте, позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом не було надано доказів на підтвердження вартості виконаних робіт, які має відшкодувати відповідач за недійсним правочином, за цінами на момент звернення з даним позовом.

Приватне підприємство "Спайс-Буд" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21.

В обґрунтування позовних вимог апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинами справи, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що місцевим господарським судом не були враховані висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019р. у справі №487/10128/14-ц, від 26.06.2019р. у справі №587/430/16-ц, від 25.06.2019р. у справі №924/1473/15, від 04.12.2019р. у справі №917/1739/17, Верховного Суду від 05.02.2020р. у справі №924/196/19, відповідно до яких незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови в позові, та відповідно саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів встановлених під час розгляду справи та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення справи.

За наведених обставин, апелянт вважає, що місцевий господарський суд дійшовши висновку про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту повинен був самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію та застосувати для прийняття рішення ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Апелянт також не погоджується з висновком господарського суду про те, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження вартості виконаних робіт, які має відшкодувати відповідач за недійним правочином, за цінами на момент звернення з відповідним позовом, оскільки на думку останнього, доданий до позовної заяви складений та підписаний позивачем акт виконаних будівельних робіт за березень 2020 року, який не був підписаний оплачений відповідачем, є основним належним та допустимим доказом у даній справі.

Окрім викладеного, на думку апелянта, судом також було безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання про призначення судової будівельно- технічної експертизи, оскільки для встановлення факту виконання будівельних робіт та їх вартості необхідні спеціальні знання у сфері будівництва.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021р. поновлено Приватному підприємству "Спайс-Буд" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Спайс-Буд" на рішення господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21; встановлено відповідачу у справі строк до 09.06.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 16.06.2021р.

10.06.2021р. представником позивача Приватного підприємства "Спайс-Буд" - Чернобай С.С. подано до апеляційного господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, а саме: EasyCon (вх.6719).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2021р. задоволено клопотання представника Приватного підприємства "Спайс-Буд" - Чернобай С.С. про участь в судовому засіданні по справі №913/67/21, призначеному на "16" червня 2021р. об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву; ухвалено провести судове засідання у справі №913/67/21, призначене на "16" червня 2021р. об 11:30год., провести за участю Чернобай С.С. - представника Приватного підприємства "Спайс-Буд" в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2021р, у зв`язку із відпусткою судді Гези Т.Д., для розгляду справи №913/67/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до 21.07.2021р. о 10:45год.; задоволено клопотання представника Приватного підприємства "Спайс-Буд" Чернобай С.С. про його участь в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №913/67/21, яке відбудеться 21.07.2021р. о 10:45год. у залі судового засідання №115, в режимі відеоконференції; ухвалено провести судове засідання у справі №913/67/21, призначене на 21.07.2021р. о 10:45год., провести за участі представника Приватного підприємства "Спайс-Буд" Чернобай С.С. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021р, у зв`язку із відпусткою судді Бородіної Л.І., для розгляду справи №913/67/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2021р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27.07.2021р.) оголошено в судовому засіданні перерву до 02.08.2021р.

02.08.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про призначення будівельно - технічної експертизи (вх.№8823), в якому просить суд призначити у даній справі відповідну експертизу.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Чи виконані будівельні роботи, які зазначені в акті за березень 2020 року?

2. Чи відповідають обсяги фактично виконаних робіт обсягам робіт вказаних в акті за березень 2020 року?

3. Якщо обсяги виконаних робіт не відповідають обсягам робіт вказаних в акті за березень 2020 року, то яка вартість виконаних робіт?

4. Яка вартість робіт вказаних в акті за березень 2020 року на сьогоднішній день?

Проведення будівельно - технічної експертизи апелянт просить доручити експерту Луганського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання апелянт посилається на те, що призначення будівельно-технічної експертизи необхідне для встановлення факту виконання будівельних робіт, зазначених ПП Спайс Буд в акті виконаних будівельних робіт за договором про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1 за березень 2020 року та вирішення питання про вартість виконаних будівельних робіт на сьогоднішній день.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.08.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до 16.08.2021р.; запропоновано відповідачу завчасно, не пізніше, ніж за три дні до дати проведення судового засідання надати до Східного апеляційного господарського суду: письмові пояснення щодо заявленого представником апелянта клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи, пропозиції щодо експертної установи та у разі наявності, запропонувати питання судовому експерту.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2021р., у зв`язку із відпусткою судді Шевель О.В., для розгляду справи №913/67/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

12.08.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про призначення будівельно технічної експертизи (уточнене) (вх.№9295).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.08.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до 30.08.2021р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2021р., у зв`язку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи №913/67/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 30.08.2021р. представник апелянта підтримав подане клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№8823 від 02.08.2021р), просив його задовольнити.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, а також викладені апелянтом в клопотанні доводи та аргументи щодо підстав для призначення експертного дослідження у даній справі, дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Так, судова експертиза, в розумінні статті 1 Закону України "Про судову експертизу", це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі №915/825/17, від 13.06.2018р. у справі №916/4225/15, від 13.06.2018р. у справі №916/2144/17.

Крім того, призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2021р. у справі № 927/685/20.

Як було зазначено вище, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за виконані в березні 2020 року роботи в розмірі 617983,87грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 1 від 29.07.2019р., який визнано в судовому порядку недійсним, в порядку статті 216 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави для задоволення клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи апелянт посилається на те, що вказане експертне дослідження необхідне для встановлення факту виконання будівельних робіт, зазначених ПП Спайс Буд в акті за березень 2020 року та вирішення питання про вартість виконаних будівельних робіт на сьогоднішній день.

Проте, відповідно до предмету спору в межах даної справи, доводів сторін, а також змісту апеляційної скарги, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про проведення експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, залучення висновків відповідних фахівців не є необхідним.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники позивача з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області 06.06.2019р. на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua) розміщено оголошення за № UA-2019-06-06-002199-b про проведення відкритих торгів з предметом закупівлі "Капітальний ремонт будівлі Опорного закладу загальної середньої освіти Марківська гімназія Марківської районної ради: вул. Центральна, 31, смт. Марківка, (коригування)", код класифікатора предмета закупівлі ДК 021:2015:45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи, очікувана вартість предмета закупівлі 11073973,14грн.

Згідно з даними протоколу розкриття тендерних пропозицій в процедурі закупівлі приймали участь 2 юридичні особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецькхімбуд" з ціною пропозиції до початку аукціону 10983897,60грн. з ПДВ та після завершення аукціону 9950000,00грн. з ПДВ; Приватне підприємство "Спайс-Буд" з ціною пропозиції до початку аукціону 10730361,38грн. з ПДВ та після завершення аукціону 10619622,00грн. з ПДВ.

Відповідно до протоколу від 12.07.2019р. № 3 тендерним комітетом Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області переможцем закупівлі визначено Приватне підприємство "Спайс-Буд" та прийнято рішення про намір укласти з вказаним підприємством договір.

За результатами проведеної процедури закупівлі 29.07.2019р. між Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області (надалі- замовник) та Приватним підприємством "Спайс-Буд" (надалі- виконавець) було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти № 1 на суму 10619622,00грн. (надалі договір т.1 а.с.12-16).

Відповідно до пункту 3.1 договору, Приватне підприємство "Спайс-Буд" (виконавець) розпочинає виконання робіт протягом 10 днів з дня підписання договору та виконання Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області (замовником) зобов`язань щодо надання об`єкта (фронту робіт), передачі проектної документації, передачі дозвільної документації і завершить виконання робіт 31.12.2019 (дата закінчення робіт). Строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у договір у разі надання згоди замовником (п. 3.3 договору).

На виконання зобов`язань за зазначеним договором Приватним підприємством "Спайс-Буд" було виконано роботи на загальну суму 6638429,56грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в:

- за листопад 2019 року: від 31.10.2019 на суму 3185586,60грн., від 18.11.2019 543818,18грн., від 02.12.2019 784678,75грн., всього на суму 4514083,53грн. (т.1 а.с.19-24, 32-37, 44-51);

- за грудень 2019 року від 23.12.2019 на суму 1506062,16грн. (т.1 а.с.136-141);

- за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 617983,87грн. (т.1 а.с.59-64)

Замовник розрахувався за виконані роботи на загальну суму 2834559,09грн. за актами приймання виконаних будівельних робіт від 18.11.2019р. за листопад 2019 року, від 02.12.2019р. за листопад 2019 року, від 23.12.2019р. за грудень 2019 року.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року на суму 617983,87грн. підписано та засвідчено печаткою виконавця Приватного підприємства "Спайс-Буд" а замовником вказаний акт не підписано та відповідно розрахунок не проведено.

Під час виконання виконавцем робіт визначених умовами договору про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. №1, 09.11.2019р. заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Марківської районної ради Луганської області; Північно-східного офісу Держаудитслужби; Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області; Приватного підприємства "Спайс-Буд" про визнання недійсним рішення тендерного комітету, оформленого протоколом засідання тендерного комітету від 12.07.2019р. № 3, та визнання недійсним договору про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1.

Підставою звернення з відповідним позовом стало порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" під час проведення процедури закупівлі.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.02.2020р. у справі №913/624/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2020р., визнано недійсним рішення тендерного комітету Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області, оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 12.07.2019р. № 3, визнано недійсним укладений за результатами відкритих торгів між Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області та Приватним підприємством "Спайс-Буд" договір про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1 на суму 10619622,00грн. (т.1 а.с.73-81,82-93)

Ухвалою Верховного Суду від 06.10.2020р. касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Спайс-Буд" на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2020р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2020р. у справі № 913/624/19 закрито.

Як зазначав позивач, при розгляді вказаної справи судом було встановлено, що тендерна пропозиція Приватного підприємства "Спайс-Буд не відповідала умовам тендерної документації, договір визнано недійсним. Проте, за результатами розгляду вказаної справи судом не було визначено правові наслідки недійсності вказаного правочину передбачені статтею 216 Цивільного кодексу України.

Враховуючи той факт, що предметом договору про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1 були будівельні роботи, фактично відповідач не може повернути все набуте за договором, отже має відшкодувати вартість одержаних робіт за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, з огляду на господарські зобов`язання, що виникли між сторонами внаслідок визнання судом недійсним договору, позивач має повернути відповідачу 6020445,69грн., а відповідач має відшкодувати витрати позивачу в сумі 6638429,56грн.

Оскільки відповідач вже сплатив позивачу грошові кошти за частково виконані роботи в розмірі 6020445,69грн., то в нього залишилась заборгованість в розмірі 617983,87грн.

З метою досудового врегулювання спору, 18.03.2020р. позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 203 Господарського кодексу України, в якій посилаючись на припинення господарських зобов`язань, що виникли між сторонами внаслідок визнання недійсним договору про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. №1 заявив про зарахування зустрічної однорічної грошової вимоги в розмірі 6020445,69грн., у зв`язку з чим Приватне підприємство "Спайс-Буд" виконало свої зобов`язання перед Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області (т.1 а.с.94-95).

Проте, відповідачем не було підписано вказаний акт виконаних будівельних робіт за березень 2020 року та не сплачено позивачу грошових коштів в сумі 617983,87грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом (т.1 а.с.1-101).

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.03.2021р. у даній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог, з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, що відповідно є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.171-174).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання чи оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018р. у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019р. у справі № 569/17272/15-ц.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі №488/5027/14-ц).

З огляду на положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України, та статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем у даному випадку обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

За змістом положень процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у рішенні від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (частина 2 статті 45 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019р. у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019р. у справі № 902/377/19.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.08.2018р. у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019р. у справі № 920/301/18, від 25.06.2019р. у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019р. у справі №902/377/19, та постановах Великої Палати Верховного Суду 27.11.2018р. у справі № 905/2260/17 та від 19.01.2021р. у справі №916/1415/19.

Дослідивши наявну в матеріалах справи позовну заяву, колегія суддів зазначає, що з її змісту вбачається, що позивачем - Приватним підприємством "Спайс-Буд" було визначено предметом позову вимогу про стягнення з Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області заборгованості за виконані в березні 2020 року роботи в розмірі 617983,87грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 1 від 29.07.2019р.

Підставою позову позивачем було визначено той факт, що за результатами розгляду господарським судом Луганської області справи №913/624/19, зокрема, про визнання недійсним договору про закупівлю робіт за державні кошти № 1 від 29.07.2019р. не було застосовано правові наслідки недійсності вказаного правочину передбачені статтею 216 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Луганської області від 25.02.2020р. у справі №913/624/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2020р., задоволено позов заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах Марківської районної ради та Північно-східного офісу Держаудитслужби до Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області та Приватного підприємства "Спайс-Буд" та визнано недійсним рішення тендерного комітету Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання переможцем відкритих торгів із закупівлі робіт з капітального ремонту будівлі опорного закладу загальної середньої освіти Марківська гімназія Марківської районної ради ПП "Спайс-Буд", оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 12.07.2019 № 3; визнано недійсним укладений за результатами відкритих торгів між Відділом освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області та Приватним підприємством "Спайс-Буд" договір про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. № 1 на суму 10619622,00грн.

За приписами статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, договір про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019р. №1 в силу приписів статті 236 Цивільного кодексу України є недійсним з моменту його вчинення та не створює для сторін жодних юридичних наслідків, тобто між сторонами припинились договірні зобов`язання.

Проте, при зверненні до суду з відповідним позовом позивачем було визначено предметом спору саме стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в березні 2020 року на суму 617983,87грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти від 29.07.2019 № 1, а отже саме вказаний договір є підставою спору між сторонами.

Враховуючи визнання недійсним вказаного договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що стягнення саме заборгованості за недійсним правочином є неможливим в межах заявленого позову, а обраний позивачем спосіб захисту є неналежним та не призведе до відновлення порушеного права.

Крім того, як було зазначено вище, правовою підставою позову позивачем було визначено той факт, що за результатами розгляду господарським судом Луганської області справи №913/624/19, зокрема, про визнання недійсним договору про закупівлю робіт за державні кошти № 1 від 29.07.2019р. не було застосовано правові наслідки недійсності вказаного правочину передбачені статтею 216 Цивільного кодексу України.

Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону врегульовано параграфом 2 глави 16 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Тобто у випадку недійсності правочину, за яким повернення одержаного є неможливим, зокрема, коли воно полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, наслідком недійсності правочину законодавець визначив обов`язок сторони, яка за наслідками виконання недійсного правочину набула те, що не може бути повернуто, відшкодувати його вартість іншій стороні за цінами, які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження вартості виконаних робіт, які має відшкодувати відповідач за недійним правочином, за цінами на момент звернення з даним позовом було додано до позовної заяви копію складеного та підписаного тільки позивачем акту приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року.

Будь - яких інших доказів на підтвердження вартості робіт зазначених в акті, зокрема, щодо вартості виробів, матеріалів, конструкцій, які використовувались для проведення будівельних робіт, виплати заробітної плати робітникам саме на момент звернення позивача до суду з позовом матеріали справи не містять.

Таким чином, тільки на підставі наданого акту виконаних робіт за березень 2020 року, складеному та підписаному тільки позивачем, неможливо встановити наявність фактично виконаних у березні 2020 року робіт та їх вартість станом на дату звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів також враховує, що в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини Справа "Проніна проти України" (Заява №63566/00) Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Спайс-Буд" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.03.2021р. у справі №913/67/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко