ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 справа № 914/1348/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Банзули М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Сумської обласної державної адміністрації, м.Суми

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс», м.Львів

про стягнення 50 063,60 грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Сумської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» про 1) Розірвання договору про закупівлю дизельного палива №11 від 01.09.2020. 2) Стягнення 50 063,60 грн основного боргу.

Ухвалою від 24.05.2021 суд залишив без руху позовну заяву Сумської обласної державної адміністрації та надав позивачу строк для усунення недоліків.

07.06.2021 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№13303/21) з додатками, відсутність яких слугувала підставою для залишення позовної заяви без руху. Разом із заявою про усунення недоліків позивач подав позовну заяву за вих.№01-48/6889 від 03.06.2021, відповідно до прохальної частини якої заявив лише одну вимогу майнового характеру, а саме просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» 50 063,60 грн основного боргу, хоча при первинному поданні позову позивачем було заявлено ще одну вимогу немайнового характеру, а саме розірвання договору про закупівлю дизельного палива №11 від 01.09.2020.

Враховуючи те, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено подання уточненої позовної заяви, долучену до заяви про усунення недоліків позовну заяву за вих.№01-48/6889 від 03.06.2021 (вх.№13303/21 від 07.06.2021), суд розцінив, як заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою від 14.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 07.07.2021.

Ухвалою від 07.07.2021 суд відклав судове засідання для розгляду справи по суті на 27.08.2021 до 11:00 год.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 27.08.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив, проте 26.08.2021 до канцелярії суду від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 07.07.2021, надійшло пояснення за вих.№01-48/10509 від 20.08.2021 (вх.№19617/21) щодо кількості невикористаних талонів на пальне та розрахунок використаного дизельного палива Сумською обласною державною адміністрацією. Крім того, у поясненні позивач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату з метою забезпечення можливості явки представника позивача в судове засідання для надання оригіналів документів.

Також, 27.08.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшло пояснення по справі, аналогічне тому, що надійшло поштою.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 27.08.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив, проте, 27.08.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№19711/21), у зв`язку із недостатністю часу для відповідача щодо забезпечення доведення обставин, які мають значення для справи, як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог. У поданому клопотанні представник відповідача просить суд відкласти судове засідання призначене на 27.08.2021 на інший день, з врахуванням часу для подання відзиву.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, обґрунтоване неможливістю явки представника позивача в судове засідання для доставки оригіналів документів, для їх огляду судом, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні, з огляду на те що в матеріалах справи наявні належним чином завірені копії документів, які судом не ставляться під сумнів з приводу їх достовірності. Враховуючи те, що суд не визнавав явку представника Сумської обласної державної адміністрації у судове засідання 27.08.2021 для розгляду справи по суті обов`язковою, а також враховуючи строки розгляду справи, призначеної за правилами спрощеного позовного провадження, суд не вважає неявку представника позивача в судове засідання такою, що перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні. Відтак, клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, обґрунтоване недостатністю часу для подання відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 1 статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду від 07.07.2021 суд задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи подане відповідачем вперше.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання представника відповідача, завчасне та належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання, беручи до уваги те, що суд не визнавав явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» у судове засідання 27.08.2021 для розгляду справи по суті обов`язковою, а також враховуючи строки розгляду справи, суд не вважає неявку представника відповідача в судове засідання такою, що перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

Відтак, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, а також враховуючи, що явка представників в засідання обов`язковою не визнавалась, не вважає відсутність представників сторін у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання учасниками справи не заявлено.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 27.08.2021 прийнято рішення у справі.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.09.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір №11 про закупівлю дизельного палива, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався передавати у власність позивача: дизельне паливо код CPV за ДК 021: 2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти» (надалі - товар), а позивач зобов`язувався прийняти товар та оплатити його вартість згідно з умовами договору. На виконання умов вказаного договору позивачем здійснено оплату товару на загальну суму 58 440,00 грн.

Позивач стверджує, що на момент подання даної позовної заяви позивач не може використати товар (талони (скретч-картки)) у кількості 2570 літрів за ціною за 1 літр 19,48 грн на загальну суму 50 063,60 грн у зв`язку з їх блокуванням на всіх АЗС, які визначені у переліку автозаправних станцій (АЗС), на яких здійснюється видача (передача) товару зі зберігання на підставі талонів (скретч-карток) (додаток №2 до договору №11 від 01.09.2020).

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 01.09.2020 №11, позивач звернувся до відповідача з претензію №01-48/13002 від 31.12.2020. Проте, відповідач залишив дану претензію без відповіді та задоволення.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання за договором від 01.09.2020 №11 не виконав, поставку товару в кількості 2570 літрів на загальну суму 50 063,60 грн не здійснив, сплачену позивачем суму коштів у розмірі 50 063,60 грн не повернув. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 50 063,60 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив.

Обставини встановлені судом.

01.09.2020 між Сумською обласною державною адміністрацією, в особі керівника апарату Кальченка І.В., який діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс», в особі директора Кашівського Р.В., який діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - продавець) було укладено договір №11 про закупівлю дизельного палива (надалі по тексту рішення - договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати у власність покупця: дизельне паливо код СРV за ДК 021: 2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти» (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 1.2. та п.1.3. договору до предмета договору входить зобов`язання продавця зберігати придбаний покупцем у продавця товар до моменту видачі (передачі) товару зі зберігання покупцю за талонами (скретч-картками) відповідно до розділу 2 даного договору. Найменування, кількість, ціна за одиницю та інші характеристики товару визначені в специфікації (додаток 1 до договору, який є його невід`ємною частиною).

Сторонами укладено специфікацію (додаток №1 до договору №11 від 01.09.2020) до зазначеного договору за якою визначено, найменування товару, а саме дизельне пальне в кількості 3000 літрів. Ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 19,48 грн (в тому числі ПДВ). Загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 58 440,00 грн.

Згідно п. 2.3. та п. 2.4. договору талони (скретч-картки) передаються продавцем у власність покупця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту укладення договору. Факт набуття покупцем права власності на товар підтверджується підписанням уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної), де вказується ціна (вартість), асортимент та кількість товару.

Відповідно до п.п. 2.5-2.7. договору після підписання сторонами видаткової накладної (накладної) продавець видає покупцеві по акту приймання-передачі талони (скретч-картки) на кількість оплаченого та придбаного покупцем товару. Протягом строку зберігання право власності на товар від покупця до продавця не переходить. Зберігання та видача (передача) товару зі зберігання шляхом заправлення автомобілів покупця здійснюється на автозаправних станціях (АЗС), що розміщені на території України (у тому числі у м. Суми та Сумській області), перелік яких узгоджується сторонами в додатку 2 до цього договору.

Сторонами укладено додаток №2 до даного договору №11 від 01.09.2020 «Перелік автозаправних станцій (АЗС), на яких здійснюється видача (передача) товару зі зберігання на підставі талонів (скретч-карток)».

Згідно п. 2.8. та п. 2.9. договору видача (передача) товару зі зберігання покупцю проводиться окремими партіями на момент проведення операції з видачі (передачі) товарів зі зберігання. У разі закінчення терміну строку дії невикористаних покупцем талонів (скретч-карток), ці талони (скретч-картки) обмінюються на аналогічні з незакінченим строком дії без додаткової за це оплати покупцем або продовжується термін використання наявних у покупця талонів (скретч-карток).

Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. договору ціна (сума) цього договору становить 58 440,00 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сорок грн 00 коп.) грн, у тому числі ІІДВ 9 740,00 (дев`ять тисяч сімсот сорок грн 00 коп.) грн. У ціну товару включається ціна за його зберігання в продавця згідно з умовами даного договору.

Пунктом 3.5. договору сторони погодили, що покупець проводить розрахунки з продавцем протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з моменту отримання товару.

Згідно п. 4.1. договору товар покупця видається продавцем тільки пред`явнику талону (скретч-картки). Покупець запевняє, що кожен, хто пред`являє талон (скретч-картку) є його уповноваженим представником на отримання товару від продавця.

Відповідно до п. 5.2.3. договору продавець зобов`язаний видавати (передавати) товар зі зберігання по талонам (скретч-карткам) через мережу автозаправних станцій покупцю при пред`явленні ним талонам (скретч-карткам) на відповідній автозаправній станції.

Згідно п. 5.4.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати переданий йому у власність товар відповідно до умов цього договору.

Пунктом 9.1. договору сторони погодили, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань.

Сторонами укладено додаток №2 до даного договору №11 від 01.09.2020 Перелік автозаправних станцій (АЗС), на яких здійснюється видача (передача) товару зі зберігання на підставі талонів (скретч-карток).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами оформлено та підписано видаткову накладну №370 від 04.09.2020 на дизельне паливо у кількості 3000 літрів на загальну суму 58 440,00 грн (у тому числі ПДВ).

04.09.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі талонів на пальне, згідно якого та у відповідності до договору №11 про закупівлю дизельного палива від 01.09.2020 відповідач передав у власність, а позивач прийняв талони на пальне у кількості 300 (триста) штук: дизельне паливо: 300 штук по 10 літрів. Перелік номерів талонів зазначений у вказаному акті.

Відповідач виставив позивачу рахунок №358 від 04.09.2020 на оплату 58 440,00 грн дизельного палива в кількості 3000 літрів, за ціною за літр 19,48 грн (в тому числі ПДВ).

08.09.2020 позивач здійснив оплату на підставі видаткової накладної №370 від 04.09.2020 на суму 58 440,00 грн згідно платіжного доручення №463 від 08.09.2020.

04.12.2020 уповноважений представник Сумської обласної державної адміністрації звернувся до працівника автозаправної станції, розташованої в м.Суми по вул.Степана Бандери, 105, яка входить до переліку, визначеного додатком №2 до договору №11 від 01.09.2020, та надав талон № номіналом 10 літрів «INTER CARD», отриманий від ТзОВ Транс Ойл Сервіс» за актом приймання-передачі талонів на пальне від 04.09.2020, з метою отримання дизельного пального шляхом заправлення відповідного автомобіля. Проте, працівник автозаправної станції повідомив, що талон заблокований, у зв`язку з чим заправка автомобіля неможлива. Як стверджує позивач, на його телефонні дзвінки представники відповідача не реагували.

За переданими талонами згідно акта приймання-передачі талонів на пальне від 04.09.2020 відповідно до видаткової накладної №370 від 04.09.2020 позивачем не отримано пальне в кількості 2570 літрів на загальну суму 50 063,60 грн, у зв`язку з їх блокуванням на всіх АЗС, які визначені у додатку №2 до договору №11 від 01.09.2020 року про перелік мережі АЗС.

Сумською обласною державною адміністрацією було отримано та використано 430 літрів дизельного палива, відтак залишок недоотриманого позивачем товару (дизельного палива) по договору №11 від 01.09.2020 становить 2570 літрів (3000 430=2570).

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх обов`язків, що спричинило недоотриманням позивачем товару в кількості 2570 літрів позивач звернувся до відповідача з претензією №01-48/13002 від 31.12.2020 з проханням протягом 3 (трьох) календарних днів, з дня отримання даної претензії, забезпечити безперебійну видачу (передачу) Сумській обласній державній адміністрації дизельного палива у кількості 2570 літрів.

Факт надсилання вказаної претензії відповідачу підтверджується наявним в матеріалах справи реєстром №31/12 2020 на кореспонденцію, яка надсилається через поштове відділення зв`язку.

Проте, відповідач залишив дану претензію без відповіді та задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, щодо поставки оплаченого позивачем товару, неповернення сплачених позивачем коштів, що спричинило недоотриманням позивачем товару (дизельного палива) в кількості 2570 літрів на загальну суму 50 063,60 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №11 про закупівлю дизельного палива від 01.09.2020.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Як встановлено судом, умовами договору (п.1.1., п.1.2. договору) визначено, продавець зобов`язується передавати у власність покупця: дизельне паливо код СРV за ДК 021: 2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти» (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно з умовами договору. Відповідно до п. 1.2. та п.1.3. договору до предмета договору входить зобов`язання продавця зберігати придбаний покупцем у продавця товар до моменту видачі (передачі) товару зі зберігання покупцю за талонами (скретч-картками) відповідно до розділу 2 даного договору.

Таким чином, факт підписання сторонами видаткової накладної №370 від 04.09.2020 та акту приймання-передачі талонів на пальне від 04.09.2020 не свідчили про факт передачі товару позивачу, а лише підтверджував факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Позивач отримав талони, частину яких не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Позивачу не передано замовлений та оплачений товар в кількості 2570 літрів пального за переданими талонами згідно акта приймання-передачі талонів на пальне від 04.09.2020 відповідно до видаткової накладної №370 від 04.09.2020, за договором №11 про закупівлю дизельного палива від 01.09.2020.

Сторонами підписано специфікацію (додаток №1 до договору №11 від 01.09.2020) до зазначеного договору за якою визначено, найменування товару, а саме дизельне пальне в кількості 3000 літрів. Ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 19,48 грн (в тому числі ПДВ). Загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 58 440,00 грн.

Враховуючи встановлену умовами договору ціну пального за літр 19,48 грн (в тому числі ПДВ), кількість не переданого пального по паливним карткам 2570 літрів, отже це становить 50 063,60 грн.

Відповідно до п.1.2. договору сторони погодили, що до предмета договору входить зобов`язання продавця зберігати придбаний покупцем у продавця товар до моменту видачі (передачі) товару зі зберігання покупцю за талонами (скретч-картками) відповідно до розділу 2 даного договору.

Умовами п. 2.7. передбачено, що зберігання та видача (передача) товару зі зберігання шляхом заправлення автомобілів покупця здійснюється на автозаправних станціях (АЗС), що розміщені на території України (у тому числі у м. Суми та Сумській області), перелік яких узгоджується сторонами в додатку 2 до цього договору.

Сторонами укладено додаток №2 до даного договору №11 від 01.09.2020 «Перелік автозаправних станцій (АЗС), на яких здійснюється видача (передача) товару зі зберігання на підставі талонів (скретч-карток)».

Сумською обласною державною адміністрацією було отримано та використано 430 літрів дизельного палива, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами, подорожніми листами службового транспорту, актами списання (типова форма №З-2).

Відтак залишок недоотриманого позивачем товару (дизельного палива) по договору №11 від 01.09.2020 становить 2570 літрів (3000 430=2570).

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів (скретч-карток) на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до статті 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення 50 063,60 грн за неотриманий товар за переданими талонами на пальне згідно акта приймання-передачі талонів на пальне від 04.09.2020 відповідно до видаткової накладної №370 від 04.09.2020 за договором №11 про закупівлю дизельного палива від 04.09.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. До задоволення підлягає 50 063,60 грн за неотриманий товар в кількості 2570 літрів.

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №177 від 20.04.2021.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» (79008, м.Львів, вул.Староєврейська, буд. 7а; ідентифікаційний код 42647162 на користь Сумської обласної державної адміністрації (40000, м.Суми, майдан Незалежності, буд.2; ідентифікаційний код 14005581) 50 063,60 грн за неотриманий товар згідно договору №11 закупівлю дизельного палива від 04.09.2020 та 2 270,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-258 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст рішення

складено та підписано 01.09.2021

Суддя Ю.О. Сухович