ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

30 серпня 2021 року м. ХарківСправа № 922/2554/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (61072, м. Харків, вул. Тобольська, 55А) в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, 10, )
про стягнення 277 200,89 грн.
за участю представників:

прокурора - Трофіменко О.О. (посвідчення №058452 від 03.12.2020)

позивача - не з`явився

відповідача - Лапко В.В. ордер АХ №1062573 від 16.08.2021

ВСТАНОВИВ:

29.06.2021 до господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, подана в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення з ТОВ "КМП ІНВЕСТ" 277 200,89 грн безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки по пр. Людвіга Свободи, 45 в м. Харкові.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2021, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 05.07.2021 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Відповідачем надано до суду клопотання вх. №17216 від 23.07.2021 про повернення позовної заяви прокурору, у зв`язку з тим, що відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.

Прокурором надані до суду заперечення а клопотання відповідача вх. 18337 від 06.08.2021.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та порядку, що визначені законом.

Згідно з вимогами ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до статті 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Як визначено ст. 10 Закону міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 26, ст. 33 Закону та ст. 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 19 Конституції України, територіальна громада м. Харкова як власник спірної земельної ділянки делегує Харківській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з положеннями ст. 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участь держави у формуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб, (ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (ст. 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі ст.ст. 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже, як вказує прокурор в своєму позові та, що є предметом дослідження у цій справі, бюджет Харківської міської ради недоотримав значну суму коштів, яку мав би отримати від передачі спірної земельної ділянки в оренду ТОВ «КМП ІНВЕСТ».

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

У разі, коли вичерпано можливості збалансування місцевих бюджетів і при цьому не забезпечується покриття видатків, необхідних для здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб, держава забезпечує збалансування місцевих бюджетів шляхом передачі необхідних коштів до відповідних місцевих бюджетів у вигляді дотацій та субвенцій відповідно до закону (ст. 66 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Таким чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому.

В разі не отримання коштів від орендної плати за спірну земельну ділянку місцевим бюджетом порушуються визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Харкова як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку.

Прокурор, звертаючись до суду, зазначив, що орган місцевого самоврядування - Харківська міська рада, при наявності порушень інтересів територіальної громади м. Харкова, а саме факту не сплати ТОВ «КМП ІНВЕСТ» плати за користування земельною ділянкою у передбаченому законодавством розмірі, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та не здійснює захист порушених законних економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста та як наслідок й інтересів держави в цілому.

З наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що листом від 21.12.2020 за №42-10722вих-20 прокуратурою повідомлено Департамент територіального контролю Харківської міської ради про виявлене порушення вимог земельного законодавства.

Листом від 26.01.2021 за №1299/0/226-21 Департаментом територіального контролю повідомлено, що станом на 26.01.2021 Департамент не звертався до суду із позовною заявою до ТОВ «КМП ІНВЕСТ» про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою по просп. Людвіга Свободи, 45 без правовстановлюючих документів.

Листом від 01.02.2021 за №42-766вих-21 повідомлено Харківську міську раду про виявлені порушення, відповіді Департаменту територіального контролю та намір звернутися до суду з позовною заявою.

Проте, прокурором зазначається, що відповіді на вказаний лист не надходило.

Доказів спростування цих обставин ні позивачем ні відповідачем на теперішній час надано не було.

Оскільки ухвалою, на яку посилається відповідач у справі №922/668/21 зазначено, що прокурором не надано доказів належного повідомлення Харківської міської ради у розумінні ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», окружною прокуратурою повторно направлено до Харківської міської ради лист від 20.05.2021 за №55-1305вих-21 щодо повідомлення про намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «КМП Інвест». Лист направлено нарочно, про що міститься штамп міської ради про отримання від 21.05.2021р.

Відповіді на вказаний лист, як зазначає прокурор, також до прокуратури не надходило, що свідчить про бездіяльність компетентного органу та означає, про те що він знав про імовірне порушення інтересів держави (зокрема з листа окружної прокуратури), але не звернувся ні до суду з відповідним позовом ні спростував наявність такого порушення.

Вказане є підставою для захисту порушених інтересів держави прокуратурою шляхом представництва в суді у відповідності до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ст. 53 ГПК України.

Посилання відповідача на ухвалу та постанову у справі №922/668/21 не є обставиною, яка не підлягає доказуванню у розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України, оскільки в даному випадку прокуратурою усунуто недолік, про який зазначено у вищевказаній справі.

При цьому, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 177, 182, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача вх. № 17216 від 23.07.2021 відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею 30.08.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.08.2021.

Суддя С.А. Прохоров