номер провадження справи 12/113/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 Справа № 908/1600/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/1600/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22; адреса для листування: 01256, м. Київ, вул. Кіото, буд. 25, офіс 203)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А)

про стягнення 24 728,65 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа страхування" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 27.05.2021 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу (суброгації), в розмірі 24 728,65 грн.

При цьому в тексті поданої позовної заяви позивач в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат зазначив витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1600/21, присвоєно справі номер провадження 12/113/21, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд господарським судом справи № 908/1600/21, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останньому копії ухвали суду від 07.06.2021.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, враховуючи перебування судді Смірнова О.Г. в період з 26.07.2021 по 28.08.2021 у відпустці рішення прийнято без його проголошення - 31.08.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 11.06.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування», далі Страховик (позивач), та ОСОБА_1 , далі Страхувальник (Вигодонабувач), був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000181.777.6233, далі Договір.

До вказаного Договору між його сторонами була укладена та підписана додаткова угода № 1 від 11.06.2020.

Предметом даного Договору згідно із п. 4 частини І Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1 від 11.06.2020) є страхування транспортного засобу «КІА Stonіс», 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований транспортний засіб) та додаткового обладнання: захисна плівка всього авто - 40000,00 грн.

Відповідно до п. 9 Договору строк дії договору - з 00:00 годин 12.06.2020 до 24:00 годин 11.06.2021.

Згідно із п. 5.1. Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1 від 11.06.2020) страхова сума (транспортного засобу та додаткового обладнання) складає 600 000,00 грн. та передбачений ліміт відповідальності на додаткове обладнання в розмірі 40 000,00 грн.

22.07.2020 року о 20 годині 01 хвилин в м. Київ на перехресті проспекту Володимира Маяковського та вул. С. Лифаря відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого транспортного засобу - «КІА Stonіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Факт настання дорожньо-транспортної пригоди підтверджено довідкою НПУ № 897519 про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначено, що дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. В довідці також зазначено, що матеріали направлено Деснянського суду.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2020 у справі № 754/9950/20 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , та призначено останньому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). У вказаній постанові суд встановив, що 22 липня 2020 о 20 годині 01 хвилині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті пр. Маяковського і вул. С. Лифаря в м. Києві не був уважним, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Кіа», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу - ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 23.07.2020. При цьому, в заяві зазначено, що дата події: 22.07.2020 та про подію страхову компанію повідомлено 22.07.2020. При цьому в заяві ОСОБА_1 повідомила обставини настання події: «На перехресті пр. Маяковського та вул. С. Лифаря сталося ДТП: удар в задню частину автомобілем, який рухався позаду». У вказаній заяві ОСОБА_1 просила здійснити виплату страхового відшкодування, яке перерахувати на СТО - ФОП Чистякова Т.В. із зазначенням відповідних реквізитів.

Матеріали справи свідчать, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Stonіс», номерний знак НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та виписано рахунок-фактуру № 866 від 23.07.2020, згідно якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «КІА Stonіс» НОМЕР_1 складає 22028,65 грн.

30.07.2020 Страховиком (Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа страхування") був складений страховий акт № 1166.206.20.01, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 22028,65 грн.

На підставі вищевказаних документів Страховик здійснив виплату страхового відшкодування на користь ФОП Чистякової Т.В. в сумі 22028,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27228 від 03.08.2020, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

У зв`язку із наявністю укладеної між позивачем та Страхувальником додаткової угоди № 1 від 11.06.2020 до договору страхування, відповідно до якої страхуванню підлягає додаткове обладнання у вигляді захисної плівки всього авто «КІА Stonіс», номерний знак НОМЕР_1 , Фізичною особою-підприємцем Корчагіним Є.В. складено рахунок-фактуру № ФК-0000009 від 30.07.2020, в якому зазначено одержувачем: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа страхування", відповідно до якого виставлені до оплати послуга із встановлення плівки бампера заднього та вартість плівки на суму 2700,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що 18.08.2020 Страховиком (Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа страхування") складено страховий акт №1166.206.20.01-01 на підставі рахунка-фактури № ФК-0000009 від 30.07.2020. Відповідно до вказаного страхового акту сума страхового відшкодування складає 2700,00 грн. При цьому в страховому акті вказано перерахувати страхове відшкодування в розмірі 2700,00 грн. отримувачу - ФОП Корчагіну Є.В.

На підставі вищевказаних документів Страховик здійснив виплату страхового відшкодування на користь ФОП Корчагіна Є.В. в сумі 2700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29452 від 19.08.2020, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

З посиланням на ті обставини, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , на момент вчинення ДТП - 22.07.2020 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО518391 позивач наполягає на стягненні з відповідача суми страхового відшкодування в загальному розмірі 24728,65 грн.

В матеріалах справи міститься регресна вимога (заява про виплату страхового відшкодування) за вих. № 1166/20 від 21.08.2020 позивача, адресована відповідачу, в якій позивач просив виплатити у порядку регресу (суброгації) до 30.09.2020 року кошти в розмірі 24728,65 грн. На підтвердження факту надіслання на адресу відповідача: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А вказаної заяви позивач надав копію фіскального чеку від 21.08.2020.

Позивач в позові вказує, що станом на дату складання позовної заяви кошти від відповідача по заяві за вих. № 1166/20 від 21.08.2020 не отримані.

Оскільки вимоги заяви про виплату страхового відшкодування за вих. № 1166/20 від 21.08.2020 залишились невиконаними з боку відповідача позивач намагається стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 24728,65 грн. в примусовому порядку.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини, пов`язані з виконанням умов договорів страхування, сторони досягли всіх їх суттєвих умов, а саме відносно предмету страхування, у тому числі страхової суми, дотримали його письмову форму, а тому відповідно до вимог ст. ст. 16 Закону України "Про страхування", приписів статей 627, 629, 979 ЦК України, ст. ст. 180, 181 ГК України вони вважаються укладеними. Право регресної вимоги позивача передбачено ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України.

Так, статтею 27 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996 та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, що кореспондується з вимогами статті 1166 ЦК України.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, в якості доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування потерпілій особі, позивачем надано:

- рахунок-фактуру № 866 від 23.07.2020 ФОП Чистякової Т.В., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Stonіс», номерний знак НОМЕР_1 , становить 22028,65 грн.;

- страховий акт № 1166.206.20.01 від 30.07.2020, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 22028,65 грн.;

- рахунок-фактуру № ФК-0000009 від 30.07.2020, виписаний ФОП Корчагіним Є.В., відповідно до якого послуга із встановлення плівки бампера заднього та вартість плівки на автомобіль складає 2700,00 грн.;

- страховий акт № 1166.206.20.01-1 від 18.08.2020, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 2700,00 грн.

В підтвердження завданих пошкоджень автомобілю «КІА Stonіс», номерний знак НОМЕР_1 , позивачем надані довідка НПУ № 897519 про дорожньо-транспортну пригоду, акт огляду транспортного засобу, складений за участю водія ОСОБА_1 .

Докази у справі свідчать, що позивач згідно оформлених вище документів, погоджених зі Страхувальником, перерахував страхове відшкодування в сумі 22028,65 грн. на розрахунковий рахунок ФОП Чистякової Т.В. та перерахував страхове відшкодування в сумі 2700,00 грн. на розрахунковий рахунок ФОП Корчагіна Є.В., що підтверджується наявними у справі належним чином засвідченими копіями платіжних доручень № 27228 від 03.08.2020 та № 29452 від 19.08.2020.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Згідно із частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Обов`язковість звернення позивача до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування чинним законодавством не передбачена. Вказана позиція також викладена в Оглядовому листі Вищого господарського суду України № 01-06/15/2014 від 14.01.2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування". Натомість перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки узгоджується із вищевказаними нормами.

Отже, в даному випадку позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов`язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування.

В матеріалах справи міститься регресна вимога (заява про виплату страхового відшкодування) за вих. № 1166/20 від 21.08.2020 позивача, адресована відповідачу, в якій позивач просив виплатити у порядку регресу (суброгації) до 30.09.2020 року кошти в розмірі 24728,65 грн. На підтвердження факту надіслання на адресу відповідача: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А вказаної заяви позивач надав копію фіскального чеку від 21.08.2020.

У зв`язку з відсутністю регресної виплати зі сторони відповідача позивач у даній справі реалізував своє право вимоги про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування шляхом подання даного позову до господарського суду, що узгоджується з приписами статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

У частині 1 статті 1188 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина 1 статті 1191 Цивільного кодексу України). Отже, підставою для звернення страховика з регресною вимогою є саме виконання ним обов`язку з відшкодування шкоди за іншу особу.

З урахуванням приписів статей 993, 1191 Цивільного кодексу України слід зазначити, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Тобто визначальним моментом для звернення з такою вимогою є сам факт виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, в розумінні статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 4 статті 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Із положень вказаної норми Закону вбачається, що під оціненою шкодою в ньому розуміється також і шкода, щодо якої страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування без проведення оцінки та без експертизи пошкодженого майна.

Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 22.2. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" визначено, що відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Як визначено в абзаці 1 пункту 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

В даному випадку позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 22028,65 грн. на розрахунковий рахунок ФОП Чистякової Т.В. та здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 2700,00 грн. на розрахунковий рахунок ФОП Корчагіна Є.В., що підтверджується наявними у справі належним чином засвідченими копіями платіжних доручень № 27228 від 03.08.2020 та № 29452 від 19.08.2020.

Згідно із частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 24728,65 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, що кореспондується із приписами ст. 993 ЦК України.

Вина водія автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у вчиненні ДТП встановлена постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2020 у справі № 754/9950/20, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи. Зокрема вказаною постановою встановлено, що 22 липня 2020 о 20 годині 01 хвилині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті пр. Маяковського і вул. С. Лифаря в м. Києві не був уважним, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Кіа», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху. В постанові суду зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні зазначеного ДТП.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов`язковим для господарського суду в розумінні вимог ч. 4 статті 75 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Так, з наявного в матеріалах справи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО518391, яким застрахований автомобіль «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вбачається, що він застрахований ПрАТ «УАСК АСКА» та поліс є діючим станом на 22.07.2020 (дату настання дорожньо-транспортної пригоди).

Таким чином, наявними у справі доказами доведено, що цивільно-правова відповідальність власника та володільця автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА".

Відтак, оскільки до позивача перейшло право регресних вимог до відповідача, враховуючи підтвердження сплати позивачем страхового відшкодування в загальній сумі 24728,65 грн., розмір страхового відшкодування, яке зобов`язаний відшкодувати відповідач складає 24728,65 грн.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах фактичних витрат, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди, в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, і її розмір, та право регресного відшкодування виплаченої ним суми в розмірі 24728,65 грн. на підставі статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 ЦК України. Відповідач докази сплати страхового відшкодування на користь позивача суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував, будь-яких заперечень проти позовних вимог не надав.

За такими обставинами, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 24728,65 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем до матеріалів справи наданий договір про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021, укладений між адвокатом Дмитрієвим Русланом Ігоровичем, далі Адвокат, та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа страхування", далі Клієнт, відповідно до п. 1.1. якого предметом цього договору є послуги у сфері права, які надаються Адвокатом Клієнту у відповідності до умов цього договору. До таких послуг може бути, але не виключно, віднесено, зокрема: надання Клієнту правової допомоги щодо захисту прав та інтересів останнього в судах України, інших органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування.

Умовами п. 2.4., 4.2., 4.6., 4.7., 4.9. вказаного договору визначено, що на підтвердження факту надання Адвокатом Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється Клієнту. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору, та сплачується Клієнтом Адвокату на підставі рахунку на оплату, форма якого є вільною та не затверджується сторонами. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього договору. Підставою для сплати гонорару є рахунок на оплату, наданий Адвокатом у відповідності до п. 4.2. цього договору. Оплата послуг Адвоката Клієнтом та належне надання Адвокатом Клієнту замовлених послуг підтверджується обопільним підписанням сторонами акту приймання-передачі послуг з надання правової допомоги.

Також позивач надав разом із позовом до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗП 001945 від 04.12.2018 та копію ордеру на надання правничої допомоги № АР 1048824 від 27.05.2021 на адвоката Дмитрієва Руслана Ігоровича.

Суд не здійснює розподіл витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., про які позивач зазначив в тексті позовної заяви при викладенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, оскільки позивач не надав суду докази надання йому послуг з правової допомоги (зокрема акт приймання-передачі адвокатських послуг згідно із п. 2.4. договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021, акт наданих послуг відповідно до п. 4.6. договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021), докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (зокрема рахунок на оплату відповідно до п. 4.7. договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021), докази понесення вказаних витрат, та детальний опис таких витрат. Разом з тим позивач не надав суду Додатки 1 та 2 до договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, ч. 4 ст. 75, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, ідентифікаційний код 13490997) на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22; адреса для листування: 01256, м. Київ, вул. Кіото, буд. 25, офіс 203, ідентифікаційний код 30968986) страхове відшкодування в сумі 24728 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 65 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп., видавши наказ.

Враховуючи перебування судді Смірнова О.Г. в період з 26.07.2021 по 28.08.2021 у відпустці повне рішення складено - 31.08.2021 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.