ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021м. ДніпроСправа № 927/368/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комерційний центр "Прес", м. Носівка, Носівський р-н, Чернігівська обл.

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 1 364 905,83 грн.

Представники:

від позивача Волошин Є.Г.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комерційний центр "Прес" звернулось до Господарського суду Чернігівської області із позовом про стягнення 1 109 999,20 грн., що складають суму заборгованості за договором про закупівлю товару № 334/13/128Е від 08.04.2020, 89 200,77 грн. - пені, 77 699,95 - штрафу, 22 072,00 грн. - річних, 65 933,91 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару № 334/13/128Е від 08.04.2020 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не погоджується із вимогами щодо стягнення пені та штрафу, вказуючи про те, що при укладенні спірного договору сторонами не було визначено їх розміру, а частина 6 статті 231 ГК України, на яку посилається позивач обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення пені, не є такою нормою законодавства, яка встановлює обов`язок та умови сплати неустойки.

Крім того, відповідач заперечує відносно заявлених позивачем сум основного боргу, річних та інфляції грошових коштів, надавши контррозрахунок.

У відповіді на відзив позивач проти доводів відповідача викладених у відзиві на позов заперечує, з огляду на таке.

На думку позивача, останнім правомірно нараховано та заявлено до стягнення пеня та штраф відповідно до норм діючого законодавства та умов спірного договору.

Стосовно наданого відповідачем контррозрахунку, позивач зазначає, що останній нічим не аргументовано та не підкріплено, а тому відсутня можливість викласти пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

В запереченнях на відповідь на відзив, відповідач повторно наводить свою правову позицію, викладену у відзиві на позов.

У відповіді на заперечення, позивач вважає доводи відповідача безпідставними та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.04.2021 справу № 927/368/21 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2021, з наступним відкладенням до 20.07.2021.

В підготовчому засіданні, що відбулось 20.07.2021 представник відповідача не з`явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи, яке не було задоволено судом.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарський суд завершив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 25.08.2021 про що постановив ухвалу.

Представник відповідача в судове засідання, що відбулось 25.08.2021 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

25.08.2021 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

08.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комерційний центр "Прес" (Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) укладено Договір про закупівлю товарів № 334/13/128Е (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначений в п. 1.2 Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.2 Договору Постачальник зобов`язується поставити Підіймально-транспортне обладнання, код 4241 (Ролики конвеєрні) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 2, яка є невід`ємною частиною Договору (відповідно до додаткової угоди № 1).

Згідно з пунктом 3.1 Договору сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації № 2 становить 966 666,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 193 333,20 грн. Загальна сума становить 1 159 999,20 грн. з урахуванням ПДВ 20% (відповідно до додаткової угоди № 1).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що Покупець здійснює оплату отриманої партії Товарів по факту їх поставки протягом 60-ти календарних днів.

Поставка Товарів здійснюється на умовах DDP (склад Покупця, вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до Інкотермс 2010.

Відповідно до пункту 5.4 Договору датою поставки Товарів та переходу права власності на Товари буде вважатися дата фактичної поставки Товарів на склад Покупця.

Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 11.1 Договору).

Сторонами було підписано Специфікацію № 2 до спірного договору, якою визначено найменування продукції, яка буде постачатися, одиниця виміру, кількість та ціна, що складає 1 159 999,20 грн.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 1 159 999,20 грн. що підтверджується видатковими накладними №№ 56 від 20.05.2020 на суму 876 205,68 грн., 64 від 01.06.2020 на суму 283 793,52 грн., копії яких залучено до матеріалів справи.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлений товар на суму 50 000,00 грн., що підтверджується актом звірки, який підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Таким чином, не сплата відповідачем грошових коштів за отриманий товар становить 1 109 999,20 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 1 109 999,20 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 20.07.2021 по 22.03.2021 в сумі 22 072,00 грн. та інфляція грошових коштів з серпня 2020 по березень 2021 в сумі 65 933,91 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення річних та інфляції грошових коштів позивачем завищені, з огляду на невірно визначений початок періоду прострочення виконання зобов`язання за видатковою накладною № 56 від 20.05.2020.

Відповідно, вимоги щодо стягнення річних підлягають задоволенню за загальний період з 21.07.2020 по 14.11.2020 в сумі 22 055,29 грн.; інфляція грошових коштів за загальний період з серпня по лютий 2021 в сумі 65 905,35 грн.

Вимоги щодо стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.4 Договору сторони встановили, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті (ч. 3 ст. 231 Господарського кодексу України).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу (ч. 5 ст. 231 Господарського кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією (ч. 7 ст. 231 Господарського кодексу України).

Слід зазначити, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. У свою чергу, передбачене частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України формування відповідальності за порушення грошових зобов`язань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом.

Сторонами у договорі не встановлено відповідальність у вигляді штрафу та пені, не визначено розмір та базу їх нарахування, а законодавчими актами не встановлено обов`язковості їх сплати у спірних відносинах.

При викладених обставинах у суду відсутні підстави для задоволення вимог, щодо стягнення штрафу та пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комерційний центр "Прес" (17100, Чернігівська обл., Носівський р-н, м. Носівка, вул. Мринський шлях, 159; ) 1 109 999,20 грн. - основного боргу, 22 055,29 грн. - річних, 65 905,35 грн. - інфляції грошових коштів та 17 969,40 грн. - витрат зі сплати судового збору.

В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 06.09.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко