ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1349/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" участі не брали,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021, прийняте суддею Адаховською В.С., м. Миколаїв, повний текст складено 09.04.2021,

у справі №915/1349/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 907 075,73 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" звернулося з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якому у редакції заяви б/н від 15.01.2021 (вх.№589/21 від 16.01.2021) просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 907075,73 грн, з яких: 872942,26 грн основної заборгованості, 24616,97 грн інфляційних втрат та 9516,50 грн 3% річних.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 23.11.2020 відкрито провадження у справі №915/1349/20.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2021 у справі №915/1349/20 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" заборгованість у розмірі 901151,42 грн, яка складається з: 872942,26 грн основного боргу, 8018,01 грн 3% річних та 20191,15 грн інфляційних витрат, а також 13517,28 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09.03.2021 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" надійшла заява б/н від 07.03.2021 (вх.№3484/21 від 09.03.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1349/20, в якій останнє просило стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Вказана заява мотивована тим, що позивачем у зв`язку з судовим розглядом даної справи були понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 (суддя Адаховська В.С.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" б/н від 07.03.2021 (вх.№3484/21 від 09.03.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1349/20 задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" 4470,61 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Задовольняючи частково вищенаведену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель", місцевий господарський суд послався на безпідставність включення позивачем до звіту про використаний час для надання правової допомоги у справі №915/1349/20 послуги зі складання та подання відповіді на відзив, оскільки вказаний документ у матеріалах даної справи відсутній, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 4470,61 грн.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" на оплату правничої допомоги до 1000 грн.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності, оскільки останнім до суду першої інстанції не подано доказів на підтвердження співмірності зазначених витрат з виконаними адвокатом роботами, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. від 02.08.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 18.08.2021 розгляд справи №915/1349/20 призначено на 01.09.2021 о 10:00.

У судовому засіданні 01.09.2021 представники сторін участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи, при цьому останні звернулися до суду апеляційної інстанції з клопотаннями про розгляд даної справи за відсутності їх представників (т. II а.с. 128, 157).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзиву на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

Між тим у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" про розгляд справи за відсутності його представника б/н від 04.08.2021 (вх.№2227/21/Д1 від 04.08.2021) останнє, зокрема, висловило заперечення проти задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 і повідомило про те, що відповідач повністю погасив заборгованість по штрафам та судовим витратам. До вказаного клопотання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" додано платіжне доручення №АЭС/4274 від 14.06.2021 про сплату 4470,61 грн витрат на професійну правничу допомогу та платіжне доручення №АЭС/2360 від 07.04.2021 про сплату 41726,44 грн, з яких: 8018,01 грн 3% річних, 20191,15 грн інфляційних втрат та 13517,28 грн судового збору.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Миколаївської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" ("Клієнт") та Адвокатським бюро "Семенов і партнери" ("Адвокатське бюро") укладено договір про надання правової (правничої) допомоги б/н (далі договір б/н від 01.02.2020), за умовами пункту 1 якого Адвокатське бюро бере зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу та представляти його інтереси в усіх судах України усіх інстанцій та юрисдикцій, а також в усіх органах державної влади України, підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності, у тому числі органах державної виконавчої служби, в органах внутрішніх справ, органах прокуратури, органах юстиції, органах державного казначейства тощо. Консультування, аналіз документів, підготовку та складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях, надання правової допомоги, захист прав, свобод і законних інтересів Клієнта у кримінальному провадженні здійснюється адвокатом Семеновим Вадимом Івановичем.

В силу абзаців 3, 4 пункту 2 договору б/н від 01.02.2020 обмежень повноважень адвоката немає. Розмір, порядок оплати послуг з надання правової допомоги та відшкодування витрат адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги, визначаються сторонами окремо в додатковій угоді до даного договору, відомості якої складають адвокатську таємницю.

Відповідно до доручення б/н від 15.10.2020 до договору б/н від 01.02.2020, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" доручає адвокату Адвокатського бюро "Семенов і партнери" Семенову Вадиму Івановичу проаналізувати документи, сформувати правову позицію, підготувати та подати позов про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", яка виникла на підставі договору №53-123-01-20-06305 від 14.04.2020, забезпечити представництво в судових засіданнях, а також здійснити інші дії для виконання даного доручення.

15.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" та Адвокатським бюро "Семенов і партнери" було укладено додаткову угоду б/н до договору б/н від 01.02.2020, в якій узгоджено розмір гонорару за виконання адвокатом доручення б/н від 15.10.2020 (стягнення заборгованості та штрафних санкцій з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в рамках договору б/н від 01.02.2020), а саме: 5000 грн підготовка позову та здійснення представництва в суді першої інстанції; 5000 грн в суді апеляційної інстанції; 5000 грн в суді касаційної інстанції.

Зі звіту б/н від 05.03.2021 про використаний час для надання правової допомоги за договором б/н від 01.02.2020 у справі №915/1349/20 вбачається, що в межах даної справи адвокатом було надано наступний перелік послуг: вивчення та аналіз матеріалів, підготовка, складання та подання позовної заяви 16 год; складання та подання відповіді на відзив 8 год; складання та подання заяви про збільшення розміру позовних вимог 8 год; складання та подання заяви про забезпечення позову 2 год; підготовка та подання клопотань про проведення засідань в режимі відеоконференції 2 год; участь у судових засіданнях 23.12.2020, 21.01.2021, 22.02.2021 та 04.03.2021.

На виконання договору б/н від 01.02.2020 адвокатом було виставлено позивачу рахунок б/н від 18.02.2021 на суму 5000 грн. Зазначена сума грошових в подальшому була сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" на рахунок Адвокатського бюро "Семенов і партнери" платіжним дорученням №2293 від 18.02.2021.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

Колегія суддів враховує, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду першої інстанції було подано клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги б/н від 20.01.2021 (вх.№869/21 від 21.01.2021), в якому відповідач, посилаючись на неспівмірність заявлених позивачем у позовній заяві орієнтовних витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн зі складністю справи, а також на відсутність документального підтвердження факту понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" цих витрат, просив, зокрема, зменшити розмір заявленої до відшкодування суми витрат позивача на правову допомогу до 1000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справах "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, враховуючи частини п`яту-сьому, дев`яту статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №906/194/18, акцентує увагу на необхідності дослідження документів на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу, у тому числі щодо необхідності наявності розрахунку відповідних витрат, а також оцінки можливого фактичного їх понесення, оскільки у зазначеному випадку встановлення факту понесення витрат залежить від доведення факту надання правової допомоги у відповідних обсягах.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.

Як зазначалося вище, на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі та розмір останніх Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" до суду першої інстанції було надано низку документів, а саме: копії договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 01.02.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Семенов і партнери"; доручення б/н від 15.10.2020 та додаткової угоди б/н від 15.10.2020 до вищенаведеного договору; звіту б/н від 05.03.2021 про використаний час для надання правової допомоги за договором б/н від 01.02.2020 у справі №915/1349/20; рахунку б/н від 18.02.2021 на суму 5000 грн та платіжного доручення № 2293 від 18.02.2021 на суму 5000 грн, а також ордеру серії ВН №1016913, виданого Адвокатським бюро "Семенов і партнери" адвокату Семенову Вадиму Івановичу на представництво інтересів позивача.

За таких обставин, апеляційним господарським судом критично оцінюються посилання відповідача на відсутність документального підтвердження обставини понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, місцевий господарський суд правильно врахував, що відповідно до положень додаткової угоди б/н від 15.10.2020 до договору б/н від 01.02.2020 гонорар за розгляд даної справи судом першої інстанції встановлюється у фіксованій сумі та складає 5000 грн, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", між тим, встановивши безпідставність включення позивачем до звіту б/н від 05.03.2021 про використаний час для надання правової допомоги за договором б/н від 01.02.2020 у справі №915/1349/20 послуги зі складання та подання відповіді на відзив, яка у матеріалах даної справи відсутня та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" до Господарського суду Миколаївської області не подана, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 4470,61 грн.

Твердження апелянта про неспівмірність зазначених витрат з виконаними адвокатом роботами, обсягом наданих послуг та ціною позову колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки скаржником взагалі не конкретизовано, в чому саме полягає така неспівмірність та не подано жодного доказу на підтвердження того, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності та розумності.

При цьому апеляційний господарський суд зауважує на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" просило стягнути вказані витрати у сумі 5000 грн, тобто у розмірі, який вдвічі менший за розмір витрат, зазначений позивачем у попередньому (орієнтованому) розрахунку судових витрат, викладеному безпосередньо у позовній заяві. Крім того, сума зазначених витрат є абсолютно співмірною з ціною позову, адже фактично становить 0,55% від суми боргу, заявленої до стягнення з відповідача у даній справі.

Викладене у клопотанні про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги б/н від 20.01.2021 (вх.№869/21 від 21.01.2021) посилання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на безпідставне неповідомлення позивачем дійсної вартості години роботи адвоката та складових цієї вартості суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, адже від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а тому відповідно до вимог чинного процесуального закону цілком достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 15.06.2021 у справі №922/2987/20, від 18.05.2021 у справі №923/121/20, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18 та від 26.02.2020 у справі №910/14371/18.

З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" б/н від 07.03.2021 (вх.№3484/21 від 09.03.2021) і, відповідно, стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4470,61 грн, тим більше, що зазначена сума є розумною та не має надмірний характер.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" б/н від 07.03.2021 (вх.№3484/21 від 09.03.2021), у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного додаткового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.03.2021 у справі №915/1349/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.09.2021.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук