РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.08.2021Справа № 910/6061/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Данилової М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АУРУМ» (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 102)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Дніпросталь» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 114)

про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14 квітня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АУРУМ» (позивач) надійшла позовна заява №09/04-21 від 09.04.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП Дніпросталь» (відповідач) про стягнення грошових коштів на суму в розмірі 62 135, 35 грн. за договором поставки №ДС-1992 від 23.07.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором поставки №ДС-1992 від 23.07.2019 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не поставив оплачений товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою господарського суду від 15.04.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Ч. 1 ст. 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзиви відповідачів.

Ч. 5 статті 176 ГПК України передбачає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.04.2021 року була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, до суду повернувся поштовий конверт №906, з тих підстав, що підприємство не розшукано.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, чи електронною поштою відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АУРУМ» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство Дніпросталь» (постачальник) укладено договір поставки №ДС - 1992 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору на умовах, які викладені в розділах цього договору, постачальник зобов`язався передати у власність покупцю товар, а покупець - прийняти та оплатити товар згідно асортименту, кількості та цін, що вказані у рахунках, які виставляє постачальник.

Згідно з п. 1.3. договору поставка товарів здійснюється окремими партіями згідно з заявкою покупця переданою факсимільним, телефонним зв`язком або електронною поштою.

Відповідно до п. 1.4. договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим договором, передбачені у рахунках-фактурах та специфікаціях, про складання яких сторони домовились заздалегідь.

Згідно з п.3.1. договору постачальник зобов`язаний забезпечити передачу товару у строки, встановлені цим договором; забезпечити передачу товару, якість, кількість, та асортимент якого відповідає умовам, встановленим цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору поставка товару здійснюється відповідно до міжнародних Правил тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 р., з урахуванням особливостей, встановлених цим Договором. Товар поставляється на умовах EXW - зі складу постачальника (самовивіз) або СРТ - до складу покупця (доставка перевізником), або на інших умовах визначених в додатках до цього договору.

Згідно з п. 4.2. Договору строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100 % передоплати. Інші строки поставки та умови оплати окремих партій товару узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п.4.4. договору датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем або третьою особою (перевізником) на складі постачальника, вказана в видатковій накладній.

Згідно з п.5.4.договору оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100 % передоплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах вказаних у рахунку або специфікаціях до даного договору поставки. Покупець повинен повідомити постачальника про здійснення платежу у день перерахування грошових коштів.

Судом встановлено, що позивачем 26.11.2020 року перераховано відповідачу попередню оплату в розмірі 59 113, 61 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем відповідачем не поставлено, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2. ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією №15/02-21 від 15.02.2021 року про повернення перерахованої передоплати, в зв`язку з відсутністю поставки товару.

Відповідачем не надано доказів того, що ним було поставлено позивачу товар на суму 59 113, 61 грн. або повернуто суму попередньої оплати в розмірі 59 113, 61 грн, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 59 113, 61 грн.

Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 429, 30 грн. за період з 09.12.2020 року по 09.04.2021 року та 3 % річних в розмірі 592, 44 грн за період з 09.12.2020 року по 09.04.2021 року.

Судом встановлено, що відповідачем порушено строки поставки товару за договором, що є підставою для застосування до відповідача передбаченої умовами договору відповідальності.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.8.3. Договору за прострочення поставки товару, покупець право стягнути з постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого в строк товару, за кожен день прострочення.

Судом перевірено розрахунок пені, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 2 429, 30 грн.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, в зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 592, 44 грн.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Дніпросталь" (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АУРУМ» (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 102; 42817110) 59 113, 61 грн. - суму основного боргу, 2 429, 30 грн - пеню592, 44 грн. - 3 % річних та 2 102, 00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Данилова