РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2021Справа № 910/7325/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."

про стягнення 55 947,78 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про стягнення 55 947,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №245002/4098/0003719 від 19.02.2020 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Renault Megane, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201001019, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків в розмірі 55 947,78 грн. покладається на відповідача.

До позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" долучено розрахунок витрат на правову допомогу та попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, у відповідності до яких позивач поніс судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн. та очікує додатково понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 відкрито провадження у справі №910/7325/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 14.05.2021 була надіслана відповідачу 18.05.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4, корпус 6А), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №845 була вручена Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." 24.05.2021.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 у справі №910/7325/21 встановлено Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." повинне було подати відзив на позов у строк до 08.06.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

19.02.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №245002/4098/0003719 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.9 Договору строк його дії - 2 роки, з 24.02.2020 по 23.03.2022 включно.

25.10.2020 о 09 год. 20 хв. на вул. Джерельна, буд. 1 в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Renault Megane, державний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Megane проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю Volkswagen Golf, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, у зв`язку з чим автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 1.5, 2.3б, 2.10а Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Галицького районного суду міста Львова від 02.12.2020 у справі №461/9168/20, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зверненням страхувальника до страховика за Договором із заявою №00381359 від 27.10.2020 про подію з ознаками страхового випадку згідно Договору, позивачем на підставі страхового акту №00381359 від 06.11.2020, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекс со" (СТО) рахунку № від 03.11.2020 на суму 59 097,78 грн., виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів (на рахунок СТО) у сумі 55 947,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №181294 від 09.11.2020 на суму 55 947,78 грн.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 55 947,78 грн. (з вирахуванням франшизи у розмірі 3 150,00 грн. за Договором).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Галицького районного суду міста Львова від 02.12.2020 у справі №461/9168/20 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Renault Megane, державний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Renault Megane, державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи (з наданого позивачем витягу з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України) цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Renault Megane, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201001019.

Наведеним договором (поліс №ЕР/201001019) передбачено, що франшиза становить 0, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 25.10.2020.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду страховий акт №00381359 від 06.11.2020, акт огляду транспортного засобу від 03.11.2020; заяву №00381359 від 27.10.2020 про подію з ознаками страхового випадку згідно Договору, виставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекс со" (СТО) рахунок № від 03.11.2020 на суму 59 097,78 грн. та платіжне доручення №181294 від 09.11.2020 на суму 55 947,78 грн. з призначенням платежу - Страхове відшкодув.зр.дор.№245002/4098/0003719 від 19/02/2020. Без ПДВ.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2019 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 - ми років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

У суду відсутні будь-які підстави вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекс со" не було виконано відновлювального ремонту застрахованого за Договором автомобіля після одержання від позивача суми коштів, необхідної для такого ремонту.

Натомість, частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість (хоча в платіжному дорученні №181294 від 09.11.2020 і зазначається, що оплата коштів здійснена без ПДВ). Такі висновки суду базуються на тому, що сума, перерахована згідно платіжного доручення №181294 від 09.11.2020, дорівнює сумі, зазначеній у рахунку № від 03.11.2020 (за мінусом франшизи за Договором №245002/4098/0003719 від 19.02.2020 у розмірі 3 150,00 грн.), а в останньому вказано вартість робіт з ремонту автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням ПДВ.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (надалі - "ПДВ"). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс со" (індивідуальний податковий номер 32) є платником податку на додану вартість з 03.05.2007, що підтверджується даними реєстру платників ПДВ, які міститься на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України за посиланням https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv.

Відтак, керуючись п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до висновку про правомірність включення до виплаченого страхувальнику за Договором страхового відшкодування сум податку на додану вартість.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу у розмірі 59 097,78 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №181294 від 09.11.2020 вбачається, що позивачем було перераховано страхувальнику (на рахунок СТО) кошти у розмірі 55 947,78 грн.

Отже, розмір фактично виплачених коштів менше розміру вартості відновлювального ремонту, розрахованого згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому обов`язок відповідача по сплаті коштів обмежується сумою, виплаченою позивачем за Договором добровільного страхування - 55 947,78 грн.

Із інформації з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що розміру франшизи за полісом №ЕР/201001019 становить 0, а ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 грн.

Відтак, до позивача перейшло право вимоги до відповідача з виплати відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням франшизи у розмірі 55 947,78 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування №28786, в якій просив здійснити відшкодування у розмірі 55 947,78 грн. на рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" за вказаними у даному листі реквізитами, яка була отримана відповідачем 27.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №191.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на дату одержання відповідачем заяви позивача №28786 - 27.11.2020, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." повинне було виплатити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" страхове відшкодування у розмірі 55 947,78 грн. до 25.02.2021 включно.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." не здійснило відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 55 947,78 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." є таким, що прострочило з 26.02.2021 своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 55 947,78 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "Уніка" та наявність правових підстав для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." страхового відшкодування у розмірі 55 947,78 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" у тексті позовної заяви вказувало на понесення ним витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги, пов`язаної з організацією та поданням даного позову, у розмірі 6 000,00 грн., які просило стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було долучено до матеріалів справи копії Договору про правову допомогу №1/20ю від 31.12.2020, Додатку №1 від 19.04.2021 до Договору про правову допомогу №1/20ю від 31.12.2020, рахунку №62 від 19.04.2021, Акту надання послуг №62 від 19.04.2021 та платіжного доручення №2166 від 20.04.2021 на суму 6 000,00 грн.

Представництво інтересів Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" в межах справи №910/7325/21 здійснювалось Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" на підставі Договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020.

Пунктом 1.1 Договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 передбачено, що бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до Додатку №1 від 19.04.2021 до Договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 клієнт доручає бюро в особі керуючого бюро адвоката Лисова О.О. надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта за цивільним або господарським судочинством за переліком справ клієнта, зокрема: дата випадку - 25.10.2020; страховий акт - 00381359; дата страхового відшкодування - 09.11.2020; сума страхового відшкодування - 55 947,78 грн.; страхувальник - Мороз Нестор Євгенович.

Також у Додатку №1 від 19.04.2021 сторонами було погоджено, що після одержання матеріалів (справ) від клієнта, клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг протягом 5 робочих днів на рахунок бюро у розмірі 6 000,00 грн. за кожну справу з переліку в безготівковій формі на підставі виставленого рахунку бюро, яке в свою чергу має здійснити такий чіткий перелік дій по кожній справі окремо, про що в подальшому звітує клієнту та на вимогу клієнта надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу:

- здійснити повний збір та аналіз усіх документів у кожній справі окремо (за необхідності направити адвокатський запит та отримати платіжне доручення від установи банку на підтвердження виплати страхового відшкодування у кожній справі окремо; за необхідності направити адвокатський запит та отримати постанову суду 1 інстанції та/або апеляційної у адміністративній справі про притягнення винної особи до відповідальності у кожній справі окремо; за необхідності направити адвокатський запит до відповідного підрозділу Національної поліції та отримати розширену довідку про учасників ДТП у кожній справі окремо; за необхідності направити адвокатський запит до МТСБУ та отримати необхідні відомості про страховика у якого застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП) із розрахунку 1 година по кожній справі окремо, що тарифікується за ціною 2 000,00 грн. за одну повну або не повну годину роботи по кожній справі окремо (але не більше однієї години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги;

- дослідження та оцінка переданих клієнтом до бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні; дослідження та оцінка самостійно отриманих бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту прав та інтересів клієнта. Дані дії тарифікуються за ціною 1 000,00 грн. за повні або не повні 0,5 години роботи по кожній справі окремо (але не більше 0,5 години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги;

- написати та подати позови до суду у кожній справі окремо та направити за потреби матеріали відповідачу у кожній справі окремо (відправка засобами поштового зв`язку або особисто нарочно адвокатом) до відповідного суду у кожній справі окремо, із розрахунку 1 година по кожній справі окремо, що тарифікується за ціною 3 000,00 грн. за одну повну або не повну годину роботи по кожній справі окремо (але не більше однієї години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021 адвокатом було були виконані наступні роботи (надані послуги) по страховій справі №28786 (страховий акт №00381359):

1. повний збір, аналіз та ознайомлення з усіма документами по страховій справі - вартість 2 000,00 грн.;

2. дослідження та оцінка переданих клієнтом до бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту та інтересів клієнта - вартість 1 000,00 грн.;

3. написання та подання заяви до суду та копію відповідачу - вартість 3 000,00 грн.

Таким чином, відповідно до вказаного акту Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" надано Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" послуги у сфері права загальною вартістю 6 000,00 грн.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" було прийнято виконані Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" роботи (послуги) за вказаним актом без зауважень та оплачено їх в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2166 від 19.04.2021.

В свою чергу, як зазначає Об`єднана палата Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Оцінюючи обсяг та вартість виконаних Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" робіт для захисту прав та інтересів позивача з точки зору їх реальності, необхідності, розумності та співмірності, суд зазначає наступне.

По-перше, суд не вбачає відмінності у роботах, вказаних у п. 1 Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021, та роботах вказаних у п. 2 вказаного акту оскільки оцінка документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні і є аналізом вказаних документів та неможлива без ознайомлення із вказаними документами.

По-друге, зважаючи на те, що як у п. 2 Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021, так і у Додатку №1 від 19.04.2021 мова йде саме про передання Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" доказів (документів, матеріалів, справ) Адвокатському бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт", то у суду наявні підстави для реального сумніву у виконанні бюро таких робіт як повний збір документів по страховій справі.

По-третє, як вбачається програми "Діловодство спеціалізованого суду" та Єдиного державного реєстру судових рішень, лише у 2021 році станом на 28.08.2021 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" було подано близько 150 позовів. Також лише у 2021 році Господарським судом міста Києва було розглянуто 57 справ (предметом яких є стягнення на користь позивача страхового відшкодування), в яких інтереси Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" представляло Адвокатське бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт".

Відтак, суд критично оцінює доцільність (необхідність) та розумність витрат у загальному розмірі 3 000,00 грн. на оплату виконання бюро робіт (вказаних у п. 1 та п. 2 Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021) з дослідження однотипного обсягу доказів у даній категорії страхових спорів та вважає такі витрати неспівмірними із складністю даної справи та ціною позову.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що докази (документи, матеріали, страхові справи) надавались клієнтом, а відтак у бюро була відсутня необхідність у повному зборів документів, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат позивача на оплату виконання робіт і послуг, визначених у п. 1 Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021 з повного збору, аналізу та ознайомлення з усіма документами по страховій справі вартістю 2 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, виконання аналогічних робіт визначених в пунктах 1, 2 Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021 робіт, на думку суду, не можуть вважатись такими, що є необхідними та неминучими в межах даної справи, а відтак заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору у даній справі, яка, зокрема, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, тобто, є незначної складності.

Таким чином, приймаючи до уваги, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, а саме - невиплати страхового відшкодування у встановлений ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк та здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд вважає обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає покладенню на відповідача, у сумі 4 000,00 грн., тобто без урахування часу виконання робіт і послуг визначених у п. 1 Акту наданих послуг №62 від 19.04.2021 з повного збору, аналізу та ознайомлення з усіма документами по страховій справі (2 000,00 грн.).

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "Уніка" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. В; ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 55 947 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 78 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко