ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

30 серпня 2021 року м.Харків Справа № 913/575/21
Провадження №34/913/575/21
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви у справі
за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», м. Полтава,
до Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», м. Старобільськ Луганської області,
про стягнення 162 783 грн. 90 коп.
Суть спору: Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №3867 «С» від 30.10.2014 у розмірі 4 287 грн. 05 коп., з яких 3 823 грн. 58 коп. - заборгованості за спожиту енергію, 68 грн. 96 коп. - пені, 109 грн. 78 коп. - 3% річних та 284 грн. 73 коп. - інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Договору оренди №44/2 від 20.11.2018, укладеного між Управлінням майном Полтавської обласної ради та Державним закладом «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», останній використовує нежитлове приміщення по вул. Соборності, 3 в м. Полтава площею 293,0 кв.м.
Як зазначає позивач, він забезпечує тепловою енергією у вигляді гарячої води опалення даного приміщення відповідача до межі балансової належності теплової мережі будівлі згідно Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №5009 «С», визнаного укладеним за рішенням господарського суду Луганської області від 02.02.2021 у справі №917/1484/20. В свою чергу, за умовами Договору відповідач мав сплачувати за фактично отриману теплову енергію, поставлену позивачем.
Позивач вказує, що з дати набрання законної сили рішенням господарського суду Луганської області від 02.02.2021 у справі №917/1484/20, тобто з 06.04.2021, направляв відповідачу рахунки та Акти приймання-передачі теплової енергії за період з квітня по червень 2021 року, проте останній їх не підписав, що, на думку позивача, за умовами Договору №5009 «С», свідчить про належне оформлення таких Актів та підтвердження факту постачання відповідачу теплової енергії.
За твердженням позивача рахунок №АВ-6715 від 03.04.201 містить нарахування за період з 29.10.2019 по 30.04.2021, оскільки умови Договору №5009 «С» передбачають поширення його дії на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2019 в частині постачання Т/Е (опалення) по 30.12.2022. Оскільки опалювальний сезон 2019/2020 р.р. розпочався 28.10.2019 згідно рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради №230 від 23.10.2019, а котельню по вул. Соборності, 7-к включено 29.10.2021, нарахування по будівлі №3 по вул. Соборності проведено саме з 29.10.2021.
Також позивач зауважує, що спірний період з 29.10.2019 по 30.06.2021 охоплює опалювані сезони 2019/2020 (з 23.10.2019 по 09.04.2020) та 2020/2021 (з 22.10.2020 по 12.04.2021), згідно відповідних рішень Виконавчого комітету Полтавської міської ради, в зв`язку з чим відповідачу було нараховано за теплову енергію на опалення 156 523 грн. 01 коп.
Проте, відповідач не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості отриманої за спірний період теплової енергії, в зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 156 523 грн. 01 коп., на яку позивачем було нараховано пеню в сумі 4 972 грн. 26 коп., 3% річних в розмірі 984 грн. 43 коп. та інфляційні втрати в сумі 304 грн. 20 коп., що стало підставою для звернення до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2021 справу №913/575/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.
Положеннями ч. 2, 3 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач використовує нежитлове приміщення по вул. Соборності, 3 в м. Полтава площею 293,0 кв.м. на підставі Договору оренди №44/2 від 20.11.2018, укладеного між Управлінням майном Полтавської обласної ради та Державним закладом «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка».
Частинами 1, 2, 4 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Проте, позивач в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги не додав до позовної заяви копію Договору оренди №44/2 від 20.11.2018.
Таким чином, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не надані докази на підтвердження вказаних обставин, а також не заявлено клопотання про їх витребування.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України).
Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».
У пункті 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», зазначено, що відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.
Таким чином, копії документів засвідчуються шляхом проставляння печатки підприємства, установи, організації на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису «Згідно з оригіналом» та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Суд зауважує, що вищевказані положення законодавства стосуються усіх доказів, які подаються до господарського суду.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач додав до позовної заяви копії рішення Господарського суду Луганської області від 02.02.2021 у справі №917/1484/20 та ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 у справі №917/1484/20, виготовлені з Єдиного державного реєстру судових рішень, які за оцінкою суду є письмовими копіями електронних доказів.
За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 96 ГПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом.
Відтак, копії вказаних судових рішень, що надані позивачем, не засвідчені в установленому законодавством порядку, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні ст.ст. 91, 96 ГПК України.
Таким чином, позивач при поданні позову не додав до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів (доказів), що суперечить вимогам ч. 2 ст. 164 ГПК України.
Крім того, п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
За приписами ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
У поданій позовній заяві позивач зазначає ціну позову в розмірі 162 783 грн. 90 коп., включаючи в неї заборгованість в розмірі 156 523 грн. 01 коп., пеню в сумі 4 972 грн. 26 коп., 3% річних в розмірі 984 грн. 43 коп. та інфляційні втрати в сумі 304 грн. 20 коп.
Разом з тим, в прохальній частині позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №3867 «С» від 30.10.2014 у розмірі 4 287 грн. 05 коп., з яких 3 823 грн. 58 коп. - заборгованості за спожиту енергію, 68 грн. 96 коп. - пені, 109 грн. 78 коп. - 3% річних та 284 грн. 73 коп. - інфляційних втрат.
Тобто сума, яку позивач просить стягнути з відповідача не співпадає із зазначеною ним ціною позову, що порушує порядок її визначення, викладений в ч. 1 ст. 163 ГПК України.
До того ж, позивачем невірно вказаний, Договір за яким він просить стягнути заборгованість, а саме Договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №3867 «С» від 30.10.2014 замість Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №5009 «С».
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» без руху з наданням заявникові 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення наведених недоліків.
Позивачу у вказаний строк слід надати до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначити прохальну частину з правильною сумою, яку він просить стягнути з відповідача, що відповідає ціні позову; в прохальній частині вказати той Договір за яким він просить стягнути заборгованість.
Разом із заявою про усунення недоліків позивач має надати суду належним чином засвідчені копії Договору оренди №44/2 від 20.11.2018, укладеного між Управлінням майном Полтавської обласної ради та Державним закладом «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», а також належним чином засвідчені копії рішення Господарського суду Луганської області від 02.02.2021 у справі №917/1484/20 та ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 у справі №917/1484/20 .
Окрім того, до заяви про усунення недоліків позивачу слід додати докази направлення вказаних документів іншій стороні.
Керуючись ст.ст. 80, 91, 96, 162-164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» залишити без руху.
2. Надати Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» строк 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про усунення недоліків з доказами направлення іншій стороні.
3. Роз`яснити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго», що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч. 3 ст. 174 ГПК України); якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 30.08.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Іванов