ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа № 911/51/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Комунального підприємства Васильківтепломережа

про стягнення 1 157 557,62 гривень

за участю представників:

від позивача: Верхацький І.В. (довіреність №14-335 від 22.12.2020)

від відповідача: Крикунов О.В. (ордер серії КС №707780 від 25.01.2021)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі АТ «НАК «Нафтогаз України»/позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Комунального підприємства Васильківтепломережа (далі КП Васильківтепломережа/відповідач) про стягнення 1 157 557,62 грн, з яких: 924 026,11 грн основного боргу, 147 647,27 грн пені, 45 441,38 грн 3% річних, 37 404,51 грн інфляційних втрат та 3 038,35 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано обставинами порушення відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №2575/18-КП-17 від 05.10.2018, у тому числі щодо своєчасної та повної сплати вартості отриманого за вказаним правочином природного газу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.01.2021 у справі №911/51/21 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.02.2021, а також встановлено сторонам строк для вчинення процесуальних дій, зокрема встановлено відповідачу строк для подання відзиву до 01.02.2021.

З наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення слідує, що про відкриття провадження у справі, відповідні процесуальні права і обов`язки та строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

29.01.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого КП Васильківтепломережа просило відмовити у стягненні збитків та зменшити заявлену до стягнення пеню на 90%.

У підготовчому засіданні 01.02.2021 судом наголошено позивачу на необхідності надання письмових пояснень щодо наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді стягнення з відповідача збитків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2021 у справі №911/51/21, занесеною до протоколу судового засідання від 01.02.2021, підготовче провадження відкладено на 22.02.2021.

05.02.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач просив, зокрема, заявлені ним вимоги задовольнити у повному обсязі, відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення пені на 90%. Вказану відповідь на відзив судом прийнято.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.02.2021 у справі №911/51/21, занесеною до протоколу судового засідання від 22.02.2021, підготовче провадження відкладено на 30.03.2021.

17.03.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення щодо нормативного обгрунтування та порядку нарахування збитків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2021 у справі №911/51/21, занесеною до протоколу судового засідання від 30.03.2021, підготовче провадження відкладено на 12.04.2021.

09.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли докази надіслання відповідачу письмових пояснень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 12.04.2021, у справі №911/51/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 27.04.2021.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 24.05.2021 та 14.06.2021, занесеними до протоколу судового засідання від 24.05.2021 та 14.06.2021, у справі №911/51/21 оголошувалась перерва у судовому засіданні до 14.06.2021 та 05.07.2021.

У судовому засіданні 05.07.2021 після закінчення з`ясування обставин та дослідження доказів судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», найменування якого надалі змінено на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як постачальником та Комунальним підприємством Васильківтепломережа як споживачем укладено договір постачання природного газу №2575/18-КП-17 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно пп. 1.2, 6.1 та 12.1. договору природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Надалі, 24.10.2018, 30.10.2018, 31.10.2018 між сторонами укладено додаткові угоди відповідно №№1-3, якими сторони погодили змінити, зокрема, строк дії договору, який згідно додаткової угоди №3 визначено в частині реалізації газу з 01.10.2018 по 30.11.2018 (включно).

26.11.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №4, якою сторони погодили викласти розділи 1-12 договору у новій редакції, зокрема у пунктах 1.1., 2.1., 5.1. та 11.1. зазначено відповідно, що:

- постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору;

- постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 335,0 тис. куб. метрів;

- оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу;

- договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Також, 20.03.2019, 29.03.2019 та 22.04.2019 між сторонами укладено додаткові угоди №5, 6, 7, яким сторони погодили, зокрема, змінити обсяги поставки газу та реквізити позивача.

Копії вказаних вище договору та додаткових угод до нього наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування поданого позову АТ НАК Нафтогаз України зазначило, що власні договірні зобов`язання виконало належним чином та протягом листопада-грудня 2018 року, січня-квітня 2019 року передало відповідачу за умовами договору природний газ загальною вартістю 1 573 077,00 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на актах приймання-передачі природного газу:

- б/н від 30.11.2018 на суму 183 750,50 грн,

- б/н від 31.12.2018 на суму 392 904,47 грн,

- б/н від 31.01.2019 на суму 487 611,89 грн,

- б/н від 28.02.2019 на суму 287 249,99 грн,

- б/н від 31.03.2019 на суму 203 953,56 грн

- б/н від 30.04.2019 на суму 17 606,59 грн (далі - акти), копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач зауважив, що відповідач свої обов`язки за договором в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого газу не виконав, сплативши 649 050,89 грн, що зараховано в погашення вартості отриманого відповідачем газу у листопаді-грудні 2018 року, та частково у січні 2019 року, тоді як грошове зобов`язання по оплаті вартості отриманого у січні 2019 року газу на суму 415 215,97 грн та отриманого у лютому-квітні 2019 року газу, загалом на суму 924 026,11 грн відповідачем залишено без виконання.

В підтвердження вказаного вище суду надано відомість по операціям та сальдо з 01.10.2018 по 31.12.2019 за підписом заступника головного бухгалтера АТ НАК Нафтогаз України, а також копії виписок з банківського рахунку.

З огляду наведеного, оскільки розрахунки за отриманий згідно договору газ відповідачем не проведено у повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 924 026,11 грн основного боргу.

Згідно викладених у відзиві на позов доводів відповідач, підтвердивши наявність у нього заборгованості в розмірі 924 026,11 грн, зазначив, що зобов`язання за договором прострочено з незначним періодом, зв`язку із чим позивач не поніс збитків.

Також відповідач зазначив, що несвоєчасна оплата коштів за використаний на потреби теплопостачання газ виникла внаслідок несвоєчасної сплати організаціями коштів за отримані послуги з теплопостачання.

До відзиву відповідачем додано копії балансів (звітів про фінансовий стан) станом на 31.12.2018, 31.12.2019 та 30.09.2020 відповідно, а також звітів про фінансові результати (звітів про сукупний дохід) за 2018-2019 роки та за 9 місяців 2020 року.

З огляду на вказані вище обставини, заявлення позивачем до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, відповідач просить суд зменшити суму заявленої позивачем до стягнення пені на 90%.

Своєю чергою позивач заперечив, зокрема, проти зменшення суми заявленої до стягнення пені з огляду на те, що боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, яке не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, у тому числі кінцевих споживачів.

Також позивач зауважив, що:

- сторони є вільними в укладенні договору та виборі контрагента, а тому відповідач, підписавши з позивачем договір, погодився з умовами вказаного правочину, у тому числі і з обов`язком сплатити пеню у разі порушення зобов`язань;

- станом на 01.01.2020 торгова дебіторська заборгованість перед позивачем з боку споживачів становила 49,533 млрд грн, а станом на 31.03.2020 відповідно до консолідованого звіту позивача, розмір короткострокових позик складає 41,335 млрд грн, довгострокових 7,142 млрд грн, що свідчить про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств та нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, який є об`єктом стратегічного значення, зокрема для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів;

- несвоєчасність оплати контрагентів перешкоджає позивачу у виконанні покладених державою на нього обов`язків, погіршує його фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів;

- посилання відповідача на відсутність коштів не є підставою для зменшення штрафних санкцій та уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором, тоді як відповідач не обмежений у способах та шляхах виконання своїх зобов`язань.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 655, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду наведеного, суд дійшов висновку, що підписання відповідачем, як покупцем, актів приймання-передачі природного газу за місяці поставки - листопад-грудень 2018 року, січень-квітень 2019 року без будь-яких заперечень щодо вартості поставленого газу, свідчить про прийняття відповідачем цього газу, що породжує для останнього обов`язок по оплаті вартості газу у повному обсязі, у погоджені договором строки: відповідно до 25-го числа кожного з наступних місяців за відповідними місяцями поставки.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість поставленого позивачем газу у повному обсязі не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 924 026,11 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого газу, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 147 647,27 грн пені, нарахованої за періоди:

з 27.12.2018 по 09.01.2019 на 183 750,50 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 10.01.2019 по 13.01.2019 на 178 723,63 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 14.01.2019 по 14.01.2019 на 175 637,26 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 15.01.2019 по 15.01.2019 на 169 394,96 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 16.01.2019 по 17.01.2019 на 142 693,55 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 18.01.2019 по 20.01.2019 на 140 637,87 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 21.01.2019 по 21.01.2019 на 138 836,08 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 22.01.2019 по 28.01.2019 на 132 887,18 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 29.01.2019 по 05.02.2019 на 121 559,26 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 06.02.2019 по 06.02.2019 на 111 832,29 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 07.02.2019 по 07.02.2019 на 91 113,63 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 08.02.2019 по 10.02.2019 на 88 990,24 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 11.02.2019 по 11.02.2019 на 84 250,43 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 12.02.2019 по 12.02.2019 на 82 333,81 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 13.02.2019 по 13.02.2019 на 77 197,90 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 14.02.2019 по 14.02.2019 на 74 746,85 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 15.02.2019 по 17.02.2019 на 74 637,09 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 26.01.2019 по 17.02.2019 на 392 904,47 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 18.02.2019 по 19.02.2019 на 351 216,43 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 20.02.2019 по 20.02.2019 на 349 667,23 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 21.02.2019 по 24.02.2019 на 345 156,41 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 25.02.2019 по 26.02.2019 на 344 502,70 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 27.02.2019 по 27.02.2019 на 342 621,07 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 28.02.2019 по 04.03.2019 на 223 927,41 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 05.03.2019 по 05.03.2019 на 218 811,63 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 06.03.2019 по 06.03.2019 на 213 088,81 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 07.03.2019 по 10.03.2019 на 211 972,36 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 11.03.2019 по 11.03.2019 на 210 612,43 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 12.03.2019 по 12.03.2019 на 198 299,93 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 13.03.2019 по 14.03.2019 на 194 961,36 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 15.03.2019 по 18.03.2019 на 189 097,22 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 19.03.2019 по 19.03.2019 на 186 051,30 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 20.03.2019 по 20.03.2019 на 182 529,71 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 21.03.2019 по 21.03.2019 на 176 937,32 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 22.03.2019 по 24.03.2019 на 175 499,46 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 25.03.2019 по 25.03.2019 на 95 898,50 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 26.03.2019 по 28.03.2019 на 94 274,50 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 29.03.2019 по 31.03.2019 на 92 276,77 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 01.04.2019 по 01.04.2019 на 89 335,83 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 02.04.2019 по 02.04.2019 на 86 819,57 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 03.04.2019 по 04.04.2019 на 83 412,60 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 05.04.2019 по 07.04.2019 на 79 876,79 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 08.04.2019 по 08.04.2019 на 71 725,18 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 09.04.2019 по 10.04.2019 на 66 545,35 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 11.04.2019 по 11.04.2019 на 63 852,17 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 12.04.2019 по 14.04.2019 на 62 042,12 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 15.04.2019 по 15.04.2019 на 54 475,67 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 16.04.2019 по 16.04.2019 на 52 429,24 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 17.04.2019 по 17.04.2019 на 51 414,47 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 18.04.2019 по 21.04.2019 на 49 682,34 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 22.04.2019 по 24.04.2019 на 45 850,70 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 25.04.2019 по 25.04.2019 на 42 208,33 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 26.04.2019 по 01.05.2019 на 40 724,35 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 02.05.2019 по 02.05.2019 на 14 093,04 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 03.05.2019 по 07.05.2019 на 12 914,44 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 08.05.2019 по 10.05.2019 на 12 397,51 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 11.05.2019 по 12.05.2019 на 11 888,54 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 13.05.2019 по 13.05.2019 на 11 541,81 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 14.05.2019 по 14.05.2019 на 11 468,64 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 15.05.2019 по 15.05.2019 на 10 834,01 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 16.05.2019 по 19.05.2019 на 10 056,23 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 20.05.2019 по 20.05.2019 на 9 696,77 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 21.05.2019 по 21.05.2019 на 3 258,21 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 22.05.2019 по 23.05.2019 на 2 887,60 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 24.05.2019 по 27.05.2019 на 1 319,32 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 26.02.2019 по 27.05.2019 на 487 611,89 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 28.05.2019 по 05.06.2019 на 487 422,05 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 06.06.2019 по 09.06.2019 на 436 602,18 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 10.06.2019 по 12.06.2019 на 436 548,11 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 13.06.2019 по 03.07.2019 на 436 427,23 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 04.07.2019 по 09.07.2019 на 434 100,78 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 10.07.2019 по 11.07.2019 на 430 355,19 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 12.07.2019 по 30.07.2019 на 430 176,15 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 31.07.2019 по 08.08.2019 на 429 511,45 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 09.08.2019 по 13.08.2019 на 427 950,81 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 14.08.2019 по 25.08.2019 на 427 286,11 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 26.03.2019 по 25.09.2019 на 287 249,99 грн заборгованості за лютий 2019 року;

з 26.04.2019 по 25.10.2019 на 203 953,56 грн заборгованості за березень 2019 року;

з 28.05.2019 по 27.11.2019 на 17 606,59 грн заборгованості за квітень 2019 року.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 7.2. договору у редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018 передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктом 5.1., 5.6. цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи вказані вище договірні умови та законодавчі приписи, а також обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання, оскільки заявлений до стягнення розмір пені, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, складає 190 811,39 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 147 647,27 грн пені.

Стосовно ж клопотання відповідача про зменшення пені на 90% слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Водночас, частиною 3 ст. 551 ЦК України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Однак відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів існування виняткових обставин, за наявності яких можливе зменшення розміру пені та штрафу, тоді як посилання відповідача на відсутність доказів понесення позивачем збитків не свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Надані ж відповідачем копії балансів (звітів про фінансовий стан) та звітів про фінансові результати (звітів про сукупний дохід) не свідчать про наявність виключної обставини для застосування норм закону щодо зменшення розміру неустойки.

З огляду на вказане вище суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені і штрафу, у зв`язку з чим відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 147 647,27 грн пені підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 45 441,38 грн 3% річних, нарахованих:

з 27.12.2018 по 09.01.2019 на 183 750,50 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 10.01.2019 по 13.01.2019 на 178 723,63 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 14.01.2019 по 14.01.2019 на 175 637,26 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 15.01.2019 по 15.01.2019 на 169 394,96 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 16.01.2019 по 17.01.2019 на 142 693,55 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 18.01.2019 по 20.01.2019 на 140 637,87 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 21.01.2019 по 21.01.2019 на 138 836,08 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 22.01.2019 по 28.01.2019 на 132 887,18 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 29.01.2019 по 05.02.2019 на 121 559,26 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 06.02.2019 по 06.02.2019 на 111 832,29 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 07.02.2019 по 07.02.2019 на 91 113,63 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 08.02.2019 по 10.02.2019 на 88 990,24 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 11.02.2019 по 11.02.2019 на 84 250,43 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 12.02.2019 по 12.02.2019 на 82 333,81 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 13.02.2019 по 13.02.2019 на 77 197,90 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 14.02.2019 по 14.02.2019 на 74 746,85 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 15.02.2019 по 17.02.2019 на 74 637,09 грн заборгованості за листопад 2018 року;

з 26.01.2019 по 17.02.2019 на 392 904,47 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 18.02.2019 по 19.02.2019 на 351 216,43 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 20.02.2019 по 20.02.2019 на 349 667,23 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 21.02.2019 по 24.02.2019 на 345 156,41 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 25.02.2019 по 26.02.2019 на 344 502,70 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 27.02.2019 по 27.02.2019 на 342 621,07 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 28.02.2019 по 04.03.2019 на 223 927,41 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 05.03.2019 по 05.03.2019 на 218 811,63 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 06.03.2019 по 06.03.2019 на 213 088,81 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 07.03.2019 по 10.03.2019 на 211 972,36 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 11.03.2019 по 11.03.2019 на 210 612,43 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 12.03.2019 по 12.03.2019 на 198 299,93 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 13.03.2019 по 14.03.2019 на 194 961,36 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 15.03.2019 по 18.03.2019 на 189 097,22 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 19.03.2019 по 19.03.2019 на 186 051,30 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 20.03.2019 по 20.03.2019 на 182 529,71 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 21.03.2019 по 21.03.2019 на 176 937,32 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 22.03.2019 по 24.03.2019 на 175 499,46 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 25.03.2019 по 25.03.2019 на 95 898,50 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 26.03.2019 по 28.03.2019 на 94 274,50 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 29.03.2019 по 31.03.2019 на 92 276,77 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 01.04.2019 по 01.04.2019 на 89 335,83 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 02.04.2019 по 02.04.2019 на 86 819,57 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 03.04.2019 по 04.04.2019 на 83 412,60 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 05.04.2019 по 07.04.2019 на 79 876,79 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 08.04.2019 по 08.04.2019 на 71 725,18 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 09.04.2019 по 10.04.2019 на 66 545,35 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 11.04.2019 по 11.04.2019 на 63 852,17 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 12.04.2019 по 14.04.2019 на 62 042,12 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 15.04.2019 по 15.04.2019 на 54 475,67 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 16.04.2019 по 16.04.2019 на 52 429,24 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 17.04.2019 по 17.04.2019 на 51 414,47 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 18.04.2019 по 21.04.2019 на 49 682,34 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 22.04.2019 по 24.04.2019 на 45 850,70 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 25.04.2019 по 25.04.2019 на 42 208,33 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 26.04.2019 по 01.05.2019 на 40 724,35 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 02.05.2019 по 02.05.2019 на 14 093,04 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 03.05.2019 по 07.05.2019 на 12 914,44 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 08.05.2019 по 10.05.2019 на 12 397,51 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 11.05.2019 по 12.05.2019 на 11 888,54 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 13.05.2019 по 13.05.2019 на 11 541,81 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 14.05.2019 по 14.05.2019 на 11 468,64 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 15.05.2019 по 15.05.2019 на 10 834,01 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 16.05.2019 по 19.05.2019 на 10 056,23 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 20.05.2019 по 20.05.2019 на 9 696,77 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 21.05.2019 по 21.05.2019 на 3 258,21 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 22.05.2019 по 23.05.2019 на 2 887,60 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 24.05.2019 по 27.05.2019 на 1 319,32 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 26.02.2019 по 27.05.2019 на 487 611,89 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 28.05.2019 по 05.06.2019 на 487 422,05 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 06.06.2019 по 09.06.2019 на 436 602,18 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 10.06.2019 по 12.06.2019 на 436 548,11 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 13.06.2019 по 03.07.2019 на 436 427,23 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 04.07.2019 по 09.07.2019 на 434 100,78 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 10.07.2019 по 11.07.2019 на 430 355,19 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 12.07.2019 по 30.07.2019 на 430 176,15 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 31.07.2019 по 08.08.2019 на 429 511,45 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 09.08.2019 по 13.08.2019 на 427 950,81 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 14.08.2019 по 26.08.2019 на 427 286,11 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 27.08.2019 по 12.09.2019 на 426 114,91 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 13.09.2019 по 02.10.2019 на 419 467,91 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 03.10.2019 по 08.10.2019 на 418 470,86 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 09.10.2019 по 30.09.2020 на 415 215,97 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 26.03.2019 по 30.09.2020 на 287 249,99 грн заборгованості за лютий 2019 року;

з 26.04.2019 по 30.09.2020 на 203 953,56 грн заборгованості за березень 2019 року;

з 28.05.2019 по 30.09.2020 на 17 606,59 грн заборгованості за квітень 2019 року;

- 37 404,51 грн інфляційних втрат, нарахованих:

з 01.01.2019 по 31.01.2019 на 121 559,26 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 01.02.2019 по 28.02.2019 на 223 927,41 грн заборгованості за грудень 2018 року;

з 01.03.2019 по 31.03.2019 на 93 396,41 грн заборгованості за грудень 2018 року з урахуванням сум інфляції за попередній період;

з 01.04.2019 по 30.04.2019 на 42 684,56 грн заборгованості за грудень 2018 року з урахуванням сум інфляції за попередній період;

з 01.03.2019 по 31.03.2019 на 487 611,89 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 01.04.2019 по 30.04.2019 на 492 000,40 грн заборгованості за січень 2019 року з урахуванням сум інфляції за попередній період;

з 01.05.2019 по 31.05.2019 на 496 730,56 грн заборгованості за січень 2019 року з урахуванням сум інфляції за попередній період;

з 01.06.2019 по 30.06.2019 на 449 212,85 грн заборгованості за січень 2019 року з урахуванням сум інфляції за попередній період;

з 01.07.2019 по 31.07.2019 на 440 051,01 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 01.08.2019 по 31.08.2019 на 434 014,16 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 01.09.2019 по 30.09.2019 на 426 065,12 грн заборгованості за січень 2019 року;

з 01.10.2019 по 30.09.2020 на 424 795,64 грн заборгованості за січень 2019 року з урахуванням сум інфляції за попередній період;

з 01.04.2019 по 30.09.2020 на 287 249,99 грн заборгованості за лютий 2019 року;

з 01.05.2019 по 30.09.2020 на 203 953,56 грн заборгованості за березень 2019 року;

з 01.06.2019 по 30.09.2020 на 17 606,59 грн заборгованості за квітень 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений до стягнення розмір 3% річних, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 45 441,38 грн 3% річних.

Водночас, оскільки арифметично правильний розмір інфляційних втрат, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, складає 37 489,83 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 37 404,51 грн інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, посилаючись на обставини споживання відповідачем у березні, квітні 2019 року газу в обсягах менших, ніж погоджено договором, позивач просить стягнути з відповідача загалом 3 038,35 грн збитків.

В обгрунтування вказаної вище вимоги позивач зазначив, що згідно додаткових угод до договору №№6, 8 від 22.03.2019 та 22.04.2019 відповідно сторонами погоджено до поставки такі обсяги газу: березень 2019 року 36,90500 тис. куб. м., квітень 2019 року 6,124 тис. куб. м., тоді як відповідачем згідно актів приймання-передачі фактично прийнято газ в менших обсягах, а саме: у березні 2019 року 27,257 тис. куб. м., у квітні 2019 року 2, 353 тис. куб. м.

З огляду на вказані обставини, посилаючись на пп. 3.13, 5.7. договору та п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, позивач надіслав відповідачу акти-претензії:

- №26-1389-19 від 16.05.2019 на суму 25 989,20 грн збитків;

- №26-1696-19 від 06.06.2019 на суму 9 875,92 грн збитків. Копії вказаних актів-претензій та доказів їх надіслання наявні в матеріалах справи.

Листом №539 від 07.06.2019 відповідач відхилив претензію №26-1389-19 від 16.05.2019. Копія зазначеного листа наявна в матеріалах справи.

Надалі позивач надіслав відповідачу листи щодо перерахунків актів-претензій, згідно яких:

- по акту-претензії №26-1389-19 від 16.05.2019 необхідна до сплати відповідачем сума збитків склала 2 207,30 грн;

- по акту-претензії №26-1696-19 від 06.06.2019 необхідна до сплати відповідачем сума збитків склала 831,05 грн. Копії відповідних листів та доказів їх надіслання наявні в матеріалах справи.

В розрізі обставин виникнення у відповідача обов`язку по відшкодуванню вказаних вище сум збитків позивач посилається на підпункт 8 пункту 6.2. та підпункт 4 пункту 6.3. договору в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018, які узгоджуються з положеннями пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496.

За доводами позивача вказаними вище Правилами постачання природного газу визначено як поняття збитків у сфері постачання природного газу, порядок їх розрахунку та відшкодування, так і порядок доказування розміру таких збитків, а тому незалежно від того, що загальні правила відшкодування збитків викладено в положеннях Цивільного та Господарського кодексів України, порядок відшкодування збитків, завданих суб`єктам ринку природного газу у правовідносинах між постачальниками та споживачами природного газу, імперативно регулюються Розділом VI Правил постачання природного газу, застосування яких є обов`язковим до даного виду правовідносин.

З огляду вказаного вище позивач зазначив, що збитки доведено актами приймання-передачі природного газу, з яких вбачається споживання природного газу у меншому обсязі від замовленого, а протиправна поведінка відповідача полягає у його бездіяльності стосовно виконання обов`язку самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів газу за договором та, як наслідок, у результаті такої бездіяльності позивачу нанесено збитки у сумі 3 038,35 грн.

В розрізі обставин бездіяльності відповідача позивач вказав, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача у визначені пунктом 2.4. договору строки до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці.

Стосовно суми заявлених до стягнення збитків позивачем зазначено, що відповідач у березні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі, меншому на 9,64800 тис. куб. м. відхилення на 26,14% ніж було узгоджено сторонами, а у квітні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі, меншому на 3,77100 тис. куб. м. відхилення на 61,58% ніж було узгоджено сторонами.

До того ж позивачем надано розрахунок, згідно якого:

- за підсумками березня 2019 року нараховано загалом 2 207,30189 грн збитків за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 на вартість недовикористаного обсягу газу (9,64800 тис. куб. м. за ціною 7 482,61000 грн за тис. куб. м.) за подвійною ставкою НБУ за кожен день звітного періоду 0,098630;

- за підсумками квітня 2019 року нараховано загалом 831,04634 грн збитків за період з 01.04.2019 по 30.04.2019 на вартість недовикористаного обсягу газу (3,77100 тис. куб. м. за ціною 7 482,61000 грн за тис. куб. м.) за такими подвійними ставками НБУ за кожен день звітного періоду: 0,098630 з 01.04.2019 по 25.04.2019 та 0,095890 з 26.04.2019 по 30.04.2019.

Зі змісту письмових пояснень позивача слідує, що вказаний вище розрахунок здійснено таким чином, щоб відобразити діючу облікову ставку за кожний день, оскільки розрахунок збитків здійснюється за звітний період, а це один місяць, тоді як облікова ставка Національного банку України може змінюватись протягом місяця.

Своєю чергою відповідач заперечив проти вказаних вище доводів позивача та відповідно заявлених до стягнення збитків, оскільки згідно умов договору споживач в акті приймання - передачі природного газу зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений до Реєстру постачальника, що підтверджується споживачем в акті приймання - передачі газу, а протягом опалювального періоду 2018-2019 років КП «Васильківтепломережа» було включене до Реєстру постачальника.

До того ж, відповідач зазначив, що відповідно до умов укладених договорів він надав обсяги природного газу, виключно в періоді розрахункового періоду, коли був включений до Реєстру споживачів постачальника, з розбивкою цих обсягів природного газу за категоріями використання газу.

Здійснивши порівняльний аналіз об`єму природного газу за березень та квітень у розрізі договорів, відповідач вказав, що:

- у березні 2019 року за договором №2573/18-ТЕ-17 було заявлено 885,714 тис. куб. м. газу та фактично спожито 856,253 тис. куб. м., що складає 97%, за договором №2574/18-БО-17 заявлено 324,762 тис. куб. м. газу та фактично спожито 325,629 тис. куб. м. газу, що складає 100%, за договором №2575/18-КП-17 заявлено 36,905 тис. куб. м. газу та фактично спожито 27,257 тис. куб. м. газу, що складає 74%, що загалом складає 1247,381 тис. куб. м. заявленого газу та 1209,139 тис. куб. м. спожитого газу - 97%;

- у квітні 2019 року за договором №2573/18-ТЕ-17 було заявлено 144,94 тис. куб. м. газу та фактично спожито 164,857 тис. куб. м., що складає +13%, за договором №2574/18-БО-17 заявлено 53,076 тис. куб. м. газу та фактично спожито 38,009 тис. куб. м. газу, що складає -28% , за договором №2575/18-КП-17 заявлено 6,124 тис. куб. м. газу та фактично спожито 2,353 тис. куб. м. газу, що складає -38%, що загалом складає 204,14 тис. куб. м. заявленого газу та 205,22 тис. куб. м. спожитого газу - 100,5%.

З огляду на вказане відповідач вважає, що відхилення у співвідношенні до загального обсягу спожитого природного газу по всім категоріям споживачів перебуває у межах законодавчо визначених 5%, а тому природний газ, що надійшов у березні та квітні по одній загальній магістральній мережі, спожитий без відхилень від встановлених норм і не потребував додаткових витрат зі сторони постачальника.

Тобто, за доводами відповідача, позивач не поніс жодних додаткових витрат на постачання природного газу, натомість вимагає від відповідача відшкодування неіснуючих збитків.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача 3 038,35 грн збитків, суд дійшов таких висновків.

Приписами статей 224, 225 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Зазначені вище норми кореспондують з частиною першою статті 22 ЦК України, згідно з якою збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої вищевказаними нормами законодавства, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки та причинний зв`язок між ними, а також вина.

Так, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).

Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки нормою права.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків, а тому важливим є встановлення, що протиправна дія чи бездіяльність особи є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Поряд з цим саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім і невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди за наявності усіх чотирьох елементів складу правопорушення.

Збитки ж, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та відшкодуванню не підлягають.

Згідно пункту 5 розділу І, пунктів 1-3 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору.

Розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом газотранспортної системи на ринку природного газу, щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору/споживання природного газу та здійснюються відповідні розрахунки.

Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках, зокрема якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

У договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог, зокрема форма акта-претензії є довільною.

Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Так, згідно пунктів 3.13, 3.13.1, 5.7. договору, в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1. цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п. 5.7. цього договору.

При цьому розмір збитків визначається наступним чином, зокрема: якщо фактично спожитий об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати ростачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітній (розрахунковий) період.

Відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 Договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 Договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Водночас згідно пп. 2.2., 2.4., підп. 4, 8 п. 6.2. договору в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018, сторони погоди відповідно, що:

- споживач самостійно визначає обсяги, визначені у п. 2.1.цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення;

- перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди;

- споживач зобов`язаний: самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і не допускати відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 5% від замовлених без їх коригування шляхом підписання додаткової угоди; відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13. цього договору.

Згідно додаткових угод до договору №№6, 8 від 22.03.2019 та 22.04.2019 відповідно сторонами погоджено до поставки такі обсяги газу: березень 2019 року 36,905 тис. куб. м., квітень 2019 року 6,124 тис. куб. м.

Приписам статтей 73, 74, 76 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Як слідує зі змісту наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу, відповідачем прийнято природний газ у таких обсягах: у березні 2019 року 27,257 тис. куб. м., у квітні 2019 року 2,353 тис. куб. м., тобто відповідачем за відповідні розрахункові періоди використано природний газ у обсягах, що є меншими від підтверджених обсягів природного газу, а вказані відхилення складають:

- у березні 2019 року 9, 648 тис. куб. м., тобто на 26,14% від підтверджених обсягів;

- у квітні 2019 року 3,771 тис. куб. м., тобто на 61,58% від підтверджених обсягів.

Водночас суду не надано належних та допустимих доказів повідомлення відповідачем позивача у встановленому договором порядку про необхідність коригування та перегляду замовлених обсягів газу.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача про порушення відповідачем умов договору та споживання у розрахункових періодах природного газу в обсягах, що більше ніж на 5% відрізняються від підтвердженого обсягу газу на відповідні періоди, що відповідно свідчить про наявність протиправної поведінки відповідача.

Посилання ж відповідача на включення його до Реєстру споживачів та зазначення у актах приймання-передачі газу виключно того обсягу, який був використаний, коли відповідач був включений до зазначеного реєстру, судом визнаються неспроможними, позаяк включення відповідача до відповідного реєстру, як і передбачений договором порядок зазначення у актах обсягів використаного газу, не звільняють відповідача від обов`язку контролювати власне використання природного газу у тих обсягах, що ним було самостійно визначено та погоджено з позивачем у договорі.

Судом оцінюються критично проведений відповідачем порівняльний аналіз обсягів споживання газу та зроблені на його підставі висновки, оскільки розрахунковий період обчислюється місяцем в межах певного договору, тоді як до вказаного аналізу відповідачем включено обсяги споживання газу за іншими договорами, які не мають відношення до предмету спору у даній справі.

Поряд з тим, пославшись на умови договору та пункт 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу та умови договору і здійснивши розрахунок збитків виходячи з вартості недовикористаних обсягів газу та подвійної облікової ставки НБУ у спірний період, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин понесення ним збитків (реальних чи упущеної вигоди) та наявності причинно-наслідкового зв`язку між цими збитками та недовикористанням відповідачем у березні, квітні 2019 року погоджених обсягів природного газу.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу на те, що:

- закріплення Правилами постачання природного газу та умовами договору права постачальника вимагати від споживача відшкодування збитків за недовикористання замовленого об`єму природного газу не звільняє позивача від тягаря доказування понесених збитків, передбаченого Цивільним і Господарським кодексами України;

- підпункт 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу передбачає відповідні право постачальника та можливість відшкодування збитків споживачем, попри те наявність такого права не вказує на автоматичне і безумовне стягнення суми збитків;

- підпункт 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу передбачено лише максимально допустимий до стягнення розмір збитків - не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період, що не є тотожним поняттю збитків в цілому як таких, що виражені у зроблених особою витратах, у втраті або пошкодженні майна особи, у втраті доходів, які особа повинна була отримати.

Отже, позивачем доказово не підтверджено та не вказано, у чому полягають відповідні збитки у його витратах, у втраті майна чи у втраті доходів, які позивач повинен був отримати, та відповідного прямого зв`язку між такими витратами/втратами та недовикористанням відповідачем обсягів газу.

Крім того здійснений позивачем розрахунок збитків у формі нарахування подвійної облікової ставки НБУ на вартість недовикористаного обсягу газу за кожний день протягом місяця, що є розрахунковим періодом, не відповідає передбаченому підпунктом 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу алгоритму визначення максимально допустимого до стягнення розміру збитків, який визначається як одноразовий добуток показника подвійної облікової ставки Національного банку України та вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Враховуючи вказане вище, доводи позивача щодо понесення ним збитків у заявленому до стягнення розмірі та наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та відповідними збитками є доказово необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи доказову необґрунтованість та недоведеність наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування збитків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 038,35 грн збитків.

Витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Васильківтепломережа (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 60-А, ідентифікаційний код 31916457) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720):

- 924 026 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі двадцять шість) грн 11 коп. основного боргу;

- 147 647 (сто сорок сім тисяч шістсот сорок сім) грн 27 коп. пені,

- 45 441 (сорок п`ять тисяч чотириста сорок одну) грн 38 коп. 3% річних

- 37 404 (тридцять сім тисяч чотириста чотири) грн 51 коп. інфляційних втрат

- 17 317 (сімнадцять тисяч триста сімнадцять) грн 79 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.08.2021.

Суддя В.А. Ярема