РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2021Справа № 910/8370/21
За позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "НАДІЙНА"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 4776,00 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував шкоди завданої страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 29.06.2021 було відкрито провадження у справі №910/8370/21 за вказаними позовними вимогами, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного відповідачем страхового договору (полісу).

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив проти вимог позову, зокрема зазначив, що позивачем не враховано розмір франшизи встановлений полісом №АМ 8462160.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.06.2019 на вул. Стеценка, 39 у м. Києві була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW X5», д.р.н. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Fiat Fiorino Combi», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду та в свою чергу за рахунок удару ззаду по інерції здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» д.р.н. НОМЕР_3 (застрахований автомобіль) під керуванням водія ОСОБА_3 , чим порушила п. 12.1, 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються постановою суду та довідкою поліції, копії яких міститься у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota Camry» д.р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_3 , який був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ОСОБА_3 . Доказів, що Договір добровільного страхування вже не був діючим на час ДТП матеріали справи не містять.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, рахунок-фактуру від 09.09.2020 (4776 грн.), позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 4776 грн. на ремонтне СТО застрахованого автомобіля.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «BMW X5» д.р.н. НОМЕР_1 , і її вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , як особи, яка експлуатувала автомобіль «BMW X5» д.р.н. НОМЕР_1 , на законних підставах була застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) АМ/8462160 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 100000 грн., франшиза - 1000).

Отже, на відповідача полісом АМ/8462160 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_1 автомобіля «BMW X5» д.р.н. НОМЕР_1 на час ДТП.

07.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою-претензією про виплату страхового відшкодування на суму 4776 грн. надавши усі необхідні документи на підтвердження страхового випадку та витрат понесених на ремонт застрахованого автомобіля.

Однак відповідач жодним чином не відреагував на заяву позивача та страхове відшкодування не сплатив, що відповідачем в межах даної справи не спростовано.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої позивачем вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП. Разом з тим, відповідач зауважив, що умовами полісу АМ/8462160 передбачено франшизу у сумі 1000 грн., яку позивачем не було враховано під час розрахування суми страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з завданими застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідці поліції та фотографіях пошкоджень, і відповідачем не надано доказів протилежного.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу АМ/8462160 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати Позивачу шкоду, в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (100000 грн.), виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до позивача в зв`язку з виплатою страхового відшкодування (4776 грн.), але і за мінусом франшизи (1000 грн.), і отже в сумі 3776 грн.

З наведеного слідує, що позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню за мінусом франшизи передбаченої умовами полісу АМ/8462160 (4776 грн. - 1000 грн.) у сумі 3776 грн.

Судові витрати, у які позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "НАДІЙНА" (м. Київ, вул. Вишгородська, 45-А/6, офіс 8; ідентифікаційний код 34350924) 3776 (три тисячі сімсот сімдесят шість) грн. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1794 (одну тисячу сімсот дев`яносто чотири) грн. 71 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.