РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2021Справа № 910/15319/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде"

про стягнення 459 609,40 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард"

про стягнення 280 766, 66 грн.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом):Козлова Т.А. (дов. б/н від 21.01.2021);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Нечваль Я.В. (ордер серія АА № 1069178 від 22.11.2020).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" (відповідач) про стягнення 459 609,40 грн., з яких 446 066,81 грн. основного боргу та 13 542, 59 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором підряду № U19060/С(ПД) від 07.10.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за виконані роботи по поставці та монтажу дверей протипожежних та дверей багатоцільових.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/15319/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.11.2020.

19.11.2020 судове засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 розгляд справи було призначено на 08.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 розгляд справи було призначено на 22.12.2020.

Відповідачем, у свою чергу, до Господарського суду міста Києва 09.12.2020 було подано відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів та зустрічну позовну заяву про стягнення штрафних санкцій, внаслідок невиконання робіт за Договором.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" не виникало обов`язку сплачувати передбачений п. 4.2.2. Договору аванс та обов`язку здійснити оплату, передбачену п. 4.3. Договору. Наявні у матеріалах справи акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та видаткові накладні не відповідають вимогам, встановленим для первинного документу. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" не виставляло Товариству з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" рахунків, що свідчить про не виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" обов`язку з оплати за Договором. Надані Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" акти звірки взаємних розрахунків не свідчать про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/15319/20.

У судовому засіданні 22.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 21.01.2021.

19.01.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у судовому засіданні 21.01.2021 відкладено на 18.02.2021.

18.02.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" надійшло клопотання про долучення доказів та клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 18.02.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Розгляд справи у судовому засіданні 18.03.2021 відкладено на 18.03.2021.

18.03.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" надійшло клопотання про витребування доказів та відповідь на відзив, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" просило первісний позов задовольнити.

У судовому засіданні 18.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.04.2021.

09.04.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" надішли заперечення по справі, відповідно до яких представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" просив у задоволенні первісного позову відмовити повністю.

15.04.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" надішли пояснення, відповідно до яких відповідач за первісним позовом просив відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів.

21.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" надійшла заява щодо доказів на підтвердження розміру судових витрат.

22.04.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" надійшов відзив на зустрічний позов. У відзиві на зустрічний позов зазначено, що роботи не були виконані вчасно, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" не було передано вчасно об`єкт для виконання робіт у передбачені Договором строки. У випадку задоволення зустрічного позову, відповідач за зустрічним позовом просив зменшити розмір неустойки.

У судовому засіданні 22.04.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 20.05.2021.

20.05.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, оголошення перерви, заява про подання доказів на підтвердження судових витрат, письмові пояснення щодо первісного та зустрічного позову.

У судовому засіданні 20.05.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" надав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якої зустрічний позов просив задовольнити.

У судовому засіданні 20.05.2021 розгляд справи відкладено на 24.06.2021.

14.06.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення доказів.

18.06.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" надійшли додаткові пояснення по справі.

23.06.2021 до Господарського суду міста Києва від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та додаткові пояснення по справі.

23.06.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшли додаткові письмові пояснення.

24.06.2021 до Господарського суду міста Києва від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

У судовому засіданні 24.06.2021 представник відповідача за первісним позовом подав додаткові пояснення щодо витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні 24.06.2021 розгляд справи відкладено на 29.07.2021.

Розгляд справи 29.07.2021 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 розгляд справи відкладено на 05.08.2021.

У судовому засіданні 05.08.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" (підрядник) укладено Договір підряду № U19060/С(ПД) (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору підрядник в межах договірної ціни виконує на свій ризик своїми власними і залученими силами та засобами у встановлені строки і за цінами, обумовленими в даному Договорі роботи (надалі - роботи) по поставці та монтажу дверей протипожежних та дверей багатоцільових виробництва Hormann KG (Німеччина), надалі «обладнання», на об`єкті будівництва: «Адміністративне приміщення виробничо-складської будівлі № 2, розташоване на території заводу «Флекстронік ТЗОВ» в місті Мукачево на вулиці Берегівська - бічна, 4», в обсягах передбачених проектно-кошторисною документацією з додержанням будівельних норм та правил.

Згідно з п. 2.1. Договору загальна договірна ціна (вартість) робіт та обладнання по цьому Договору становить: 1 570 289,85 грн., крім того ПДВ - 314 057,97 грн., що разом складає - 1 884 347,82 грн.

Між сторонами підписана та скріплена печатками сторін Специфікація (Додаток № 1 до Договору) на суму 1 884 347,82 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що терміни поставки обладнання та виконання робіт підрядником узгоджені сторонами в графіку виконання робіт, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до підписаного та скріпленого печатками сторін Графіку виконання робіт (Додаток № 3 до Договору) термін виконання робіт: з 11.10.2019 по 30.12.2019.

Відповідно до п. 3.2. Договору підписанням цього Договору підрядник розуміє характер і об`єм робіт, здійснив огляд будівельного майданчика і надалі відмовляється від пред`явлення яких-небудь претензій замовнику, заснованих на невідповідності стану будівельного майданчика, на відсутності технічних або будь-яких інших можливостей для виконання робіт.

Згідно з п. 4.2. Договору розрахунки проводяться в наступному порядку:

4.2.1. замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 30 % від суми даного Договору, що складає - 565 304,35 грн. після підписання сторонами цього Договору, на підставі рахунку на оплату наданого підрядником.

4.2.2. після отримання письмового повідомлення від підрядника про прибуття обладнання на склад в м. Київ, замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 40 % від суми даного Договору, що складає - 753 739,12 грн. на підставі рахунку на оплату наданого підрядником. Суми фактично перерахованого авансу замовником враховуються при розрахунках за фактично виконані роботи по закінченні на підставі акту виконаних робіт.

4.2.3. у випадку якщо за період поставки обладнання, відбувається збільшення курсу Євро (тобто курсу євро встановленого НБУ до курсу гривні) більш ніж на 3 % з моменту укладання Договору до дати відвантаження обладнання замовникові, підрядник має право перерахувати вартість обладнання (в частині оплати вартості обладнання та робіт згідно п. 4.2.1., 4.2.2.) пропорційно збільшення курсу Євро до гривні. Зазначена умова не стосується оплати залишку вартості обладнання та робіт згідно п. 4.3. даного Договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору залишок в розмірі 30 % від суми даного Договору що складає - 565 304,35 грн. оплачується замовником частинами по мірі виконання етапів робіт, протягом 15 (п`ятнадцяти) днів після виконання відповідного етапу робіт, та підписання сторонами акта виконаних робіт, на підставі рахунку на оплату наданого підрядником. Кінцеві розрахунки за виконані роботи замовник здійснює на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2В) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3), які складаються підрядником у двох примірниках та надаються для підпису замовнику. Довідки та акти підписуються уповноваженими представниками сторін та завіряються печатками.

Згідно з п. 4.4. Договору після виконання підрядником відповідного етапу робіт він подає замовнику акти виконаних підрядних робіт, а замовник розглядає їх протягом 5 (п`яти) календарних днів, та при відсутності до них зауважень підписує та оплачує. Кінцева оплата здійснюється після повного виконання робіт та усунення всіх недоробок і дефектів. Якщо ліквідація дефектів неможлива, підрядник відшкодовує замовнику збитки та витрати, відповідно до претензій, зафіксованих в акті, які були понесені замовником під час усунення дефектів.

Відповідно до п. 4.6. Договору генеральний підрядник у вигляді гарантії виконання підрядником належним чином своїх зобов`язань за даним Договором утримує 3 % від Актів приймання виконаних будівельних робіт (надалі - сума утримання) протягом всього часу виконання робіт підрядником, рівними частинами з Актів приймання виконаних будівельних робіт.

Виплата суми утримання здійснюється на наступних умовах: сума утримання виплачується протягом 20-ти робочих днів по закінченню 1-го року з дати підписання Фінального акту. Умовами оплати суми утримання є:

-виставлення підрядником рахунку на оплату суми утримання;

-підписання сторонами бухгалтерського акту звірки розрахунків;

-підписання додатків, додаткових угод, які стосуються внесення змін до Договору;

-передача всіх необхідних оригіналів документів до Договору: виконавчі документи, специфікації, сертифікати, копії полісів і т.д.;

-належного виконання гарантійних зобов`язань.

Згідно з п. 5.1.2. Договору підрядник має право вимагати прийняття та оплати належним чином виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.4.1. Договору замовник зобов`язується своєчасно здійснювати оплату виконаних підрядних робіт відповідно до розділу 4 цього Договору.

Пунктами 5.4.4., 5.4.5. Договору сторони погодили, що замовник забезпечує затвердження і передачу підряднику проектно-кошторисної та дозвільної документації не менше як за 10 (десять) календарних днів до початку виконання відповідного обсягу робіт. Передача підряднику проектно-кошторисної і дозвільної документації оформлюється актом у 2-х примірниках, який підписується сторонами. Дата підписання акта є датою передачі документації. Замовник зобов`язується передати підряднику згідно Акта прийому-передачі будівельний майданчик та забезпечити доступ працівникам і необхідної техніки підрядника на будівельний майданчик для виконання робіт.

Згідно з п. 10.1. Договору цей Договір діє з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, і діє до 27.12.2021 року, але в будь-якому випадку він діє до виконання сторонами всіх взятих на себе обов`язків в повному обсязі.

Позивач за первісним позовом зазначає, що ним було здійснено поставку обладнання на загальну суму 1 669 098,54 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-214 від 23.12.2019 на суму 282 778,26 грн., видатковою накладною № РН-046 від 16.03.2020 на суму 567 111,30 грн., видатковою накладною № РН-0047 від 30.03.2020 на суму 65 391,60 грн., видатковою накладною № РН-049 від 03.04.2020 на суму 56 829,24 грн., видатковою накладною № РН-075 від 27.05.2020 на суму 696 988,14 грн.

Крім того, за твердженням позивача за первісним позовом, ним було виконано роботи по монтажу обладнання на загальну суму 165 248,16 грн. (160 290,72 грн. з урахуванням 3 % суми утримання, передбаченої п. 4.6. Договору), що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-058 від 27.12.2019 на суму 35 288,12 грн., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-011 від 30.03.2020 на суму 12 060,04 грн., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-022 від 27.05.2020 на суму 117 900,00 грн.

Всього на виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" було поставлено товару та виконано роботи на суму 1 834 346,70 грн.

Як стверджує представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" свої зобов`язання за Договором в частині здійснення оплати поставленого товару та оплати виконаних робіт виконало лише частково на суму 1 383 322,45 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.10.2019 на суму 565 304,35 грн., банківською випискою від 21.12.2019 на суму 113 111,30 грн., банківською випискою від 03.02.2020 на суму 119 062,96 грн., банківською випискою від 21.02.2020 на суму 304 951,90 грн., банківською випискою від 12.03.2020 на суму 249 576,22 грн., банківською випискою від 16.04.2020 на суму 31 315,72 грн.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків, який підписано та скріплено печатками сторін, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" станом на 31.05.2020 складає 451 024,25 грн.

Внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" своїх зобов`язань за Договором в частині здійснення повної оплати поставленого товару та виконаних робіт, Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" просить стягнути з відповідача за первісним позовом 446 066,81 грн. (1 669 098,54 грн. (вартість поставленого обладнання)+ 160 290,72 грн. (вартість виконаних робіт, з урахуванням 3 % суми утримання, передбаченої п. 4.6. Договору) - 1 383 322,45 грн. (часткова оплата) = 446 066,81 грн.).

У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде", посилаюсь на п. 7.3. Договору у зустрічному позові просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" 280 766, 66 грн. пені за порушення строку завершення виконання робіт.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що зазначений договір містить у собі ознаки договору поставки та договору підряду.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, вказані умови містять взаємовиключні обов`язки сторін щодо забезпечення передання-отримання товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом було здійснено поставку обладнання на загальну суму 1 669 098,54 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-214 від 23.12.2019 на суму 282 778,26 грн., видатковою накладною № РН-046 від 16.03.2020 на суму 567 111,30 грн., видатковою накладною № РН-0047 від 30.03.2020 на суму 65 391,60 грн., видатковою накладною № РН-049 від 03.04.2020 на суму 56 829,24 грн., видатковою накладною № РН-075 від 27.05.2020 на суму 696 988,14 грн.

За приписами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем за первісним позовом було виконано роботи по монтажу обладнання на загальну суму 165 248,16 грн. (160 290,72 грн. з урахуванням 3 % суми утримання, передбаченої п. 4.6. Договору), що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-058 від 27.12.2019 на суму 35 288,12 грн., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-011 від 30.03.2020 на суму 12 060,04 грн., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-022 від 27.05.2020 на суму 117 900,00 грн.

Вищезазначені видаткові накладні та акти здачі-прийняття робіт підписані та скріплені печатками сторін та не містять зауважень щодо поставленого товару та/або виконаних робіт.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили, що кінцеві розрахунки за виконані роботи замовник здійснює на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2В) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3), які складаються підрядником у двох примірниках та надаються для підпису замовнику. Довідки та акти підписуються уповноваженими представниками сторін та завіряються печатками.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" свої зобов`язання за Договором в частині здійснення оплати поставленого товару та оплати виконаних робіт виконало на суму 1 383 322,45 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.10.2019 на суму 565 304,35 грн., банківською випискою від 21.12.2019 на суму 113 111,30 грн., банківською випискою від 03.02.2020 на суму 119 062,96 грн., банківською випискою від 21.02.2020 на суму 304 951,90 грн., банківською випискою від 12.03.2020 на суму 249 576,22 грн., банківською випискою від 16.04.2020 на суму 31 315,72 грн.

Доказів оплати відповідачем вартості поставленого товару та виконаних робіт на суму 446 066,81 грн. матеріали справи не містять.

Суд критично оцінює доводи відповідача за первісним позовом про те, що наявні у матеріалах справи видаткові накладні з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" підписані неуповноваженою особою, оскільки крім підпису, вказані видаткові накладні містять відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде", а доказів про незаконне вибуття печатки з володіння відповідача матеріали справи не містять.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" беззаперечно прийняло виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" роботи, підписавши та скріпивши печаткою відповідні акти.

На момент підписання, форма актів виконаних робіт не викликала зауважень з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде".

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказані дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" спростовують його заперечення щодо неналежного оформлення Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" актів виконаних робіт, які викликали сумнів у відповідача за первісним позовом після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" до суду.

Судом відхиляються доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" стосовного того, що у нього не виникло обов`язку з оплати за Договором.

Як уже було зазначено судом вище, у матеріалах справи наявні видаткові накладні та акти здачі-прийняття робіт підписані та скріплені печатками сторін, які не містять зауважень щодо поставленого товару та/або виконаних робіт.

Обов`язок покупця оплатити вартість поставленого йому товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 265 Господарського кодексу України) та не залежить від факту виставлення постачальником рахунку на оплату покупцем вартості здійсненої поставки товару.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 29.09.2009 у справі №37/405 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, замовник не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за Договором підряду.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" про не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" робіт за Договором підряду, не відповідають критерію своєчасності, що свідчить на думку суду про їх безпідставність.

У матеріалах справи наявний лист заводу «Флекстронік ТЗОВ» № 607 від 19.05.2021 на території якого проводилися підрядні роботи за Договором. Відповідно до вказаного листа об`єкт експлуатується з 11.06.2020. У цьому об`єкті були встановлені протипожежні та звичайні двері виробника «Hormann». Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" було підрядною організацією відповідальною за будівельні роботи. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" залучало Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард", як субпідрядника, відповідні акти прийнятих робіт підписав представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард". Завод «Флекстронік ТЗОВ» прийняв всі роботи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" щодо цього об`єкта, включаючи двері.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" не здійснювало будь-яких робіт на виконання Договору підряду, не відповідає критеріям достовірності і вірогідності та спростовується іншими доказами наявними в матеріалах справи, зокрема, актами здачі-прийняття робіт складеними та підписаними між сторонами.

Враховуючи викладене вище, первісні позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" 446 066,81 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач за первісним позовом просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" 13 542, 59 грн. пені.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.7. Договору за порушення з вини замовника термінів платежів підряднику, обумовлених в договорі, замовник сплачує підряднику на його письмову вимогу пеню від суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, суд дійшов висновку, що здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" розрахунок пені є арифметично вірним, тому заявлені первісні позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 13 542, 59 грн. підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене вище, первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" про стягнення 446 066,81 грн. основного боргу та 13 542, 59 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд вважає за доцільне зауважити, що аналіз змісту наведених положень Господарського процесуального кодексу свідчить, що застосування даної норми є правом а не обов`язком суду, саме на суд покладено обов`язок встановлення вірності нарахованих платежів, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язання, тому, враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для застосування положень частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" 280 766, 66 грн. пені, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 7.3. Договору за порушення строку завершення виконання робіт відповідно до п. 3.1. Договору , підрядник сплачує замовнику на його письмову вимогу пеню у розмірі 0,1 % від загальної договірної ціни, за кожен день прострочення.

Відповідно до підписаного та скріпленого печатками сторін Графіку виконання робіт (Додаток № 3 до Договору) термін виконання робіт: з 11.10.2019 по 30.12.2019.

Останній акт здачі-прийняття робіт, який підписано та скріплено печатками сторін датований 27.05.2020.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" порушено строк завершення виконання робіт відповідно до п. 3.1. Договору.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" пені, суд зазначає, що за його розрахунком розмір пені за визначений Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" період є більшим, проте суд не може виходити за межі позовних вимог.

Щодо заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" клопотання про зменшення розміру пені на 99 % до 2 807,67 грн., слід зазначити таке.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19 від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20.

У постановах від 12.06.2019 у справі № 904/4085/18 та від 09.10.2019 у справі № 904/4083/18 Верховний Суд вказав на те, що зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Слід зауважити, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про зменшення розміру пені обґрунтовано неспіврозмірністю та відсутністю збитків, понесених позивачем за зустрічним позовом, значним розміром неустойки.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 918/289/19.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" про зменшення розміру пені обґрунтоване наступним:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" повністю виконало свої зобов`язання за Договором;

-прострочення виконання (прострочення боржника) зумовлене виключно простроченням кредитора;

-докази понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" збитків відсутні;

-обладнання та роботи по його монтажу були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень, підписані відповідні документи (накладні та акти виконаних робіт), акти звірки;

-претензії/вимоги/позови щодо сплати штрафних санкцій до моменту звернення позивача за первісним позовом до суду не заявлялися.

Оцінюючи обґрунтованість вищенаведених доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" суд враховує, що порушення виконання зобов`язань за Договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (зворотного матеріали справи не містять).

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає обґрунтованим зменшення розміру заявленої до стягнення пені на 90 %. У зв`язку з цим, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" про зменшення розміру пені підлягає частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" підлягають стягненню на користь позивача 28 076,67 грн. пені.

Судовий збір за розгляд справи покладається на сторін відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" про стягнення 459 609,40 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" (01001, місто Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 10, нежиле приміщення № 60, літера А, ідентифікаційний код 39030336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" (02121, місто Київ, вулиця Архітектора Вербицького, будинок 28-А, ідентифікаційний код 34182994) 446 066 (чотириста сорок шість тисяч шістдесят шість) грн. 81 коп. основного боргу, 13 542 (тринадцять тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 59 коп. пені, 6 894 (шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн.14 коп. судового збору.

3.Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" про стягнення 280 766, 66 грн. задовольнити частково.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Форвард" (02121, місто Київ, вулиця Архітектора Вербицького, будинок 28-А, ідентифікаційний код 34182994) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" (01001, місто Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 10, нежиле приміщення № 60, літера А, ідентифікаційний код 39030336) 28 076 (двадцять вісім тисяч сімдесят шість) грн. 67 коп. пені, 421 (чотириста двадцять одну) грн. 15 коп. судового збору.

5.У іншій частині зустрічного позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 25.08.2021

Суддя С. В. Стасюк