УХВАЛА

м. Київ

19.08.2021Справа № 910/13284/21

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання недійсною реєстраційної картки поданої для державної реєстрації

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсною реєстраційної картки (додаток 9, форми 3, затвердженої наказом МЮУ від 18.11.2018 №3268/5, зміни до складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи) від 22.06.2018 про виключення мене ОСОБА_1 з числа фізичних осіб засновників юридичної особи ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», підписану та подану для державної реєстрації ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є засновником ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» (), що підтверджується статутом об`єднання та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2018 за №.

З матеріалів адміністративної справи №640/6438/19 ОСОБА_1 довідалась про порушення своїх прав громадянином ОСОБА_2 , який подав для державної реєстрації підписану ним реєстраційну картку (додаток 9, форми 3, затвердженої наказом МЮУ від 18.11.2018 №3268/5, зміни до складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи), в яку щодо ОСОБА_1 протиправно вніс завідомо неправдиві відомості.

Протиправність дій ОСОБА_2 полягає в тому, що вказану картку про виключення ОСОБА_1 з числа засновників він виготовив без будь-яких рішень передбачених п.10, ч.4, ст.17 ЗУ №755.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зокрема, господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві, яка подана до суду 13.08.2021, не зазначено способів захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, а також не обґрунтовано, що заявлені позивачем способи захисту не суперечать закону, спрямовані на реальне відновлення прав позивача та є ефективними в розумінні статті 5 Господарського процесуального кодексу України.

У позовній заяві позивач посилається на ст. 20 ГПК України, ст. 15, 16 ЦК України.

Однак, в прохальній частині позовної заяви викладено вимоги, які не узгоджуються з наведеними нормами, а також не обґрунтовано, якою нормою закону передбачено такий спосіб захисту як «визнання реєстраційної картки недійсною».

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання реєстраційної картки недійсною без визначення способу захисту, який позивач просить суд визначити у рішенні, є нічим іншим як встановленням фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти можуть встановлюватися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Також, у позовній заяві позивач посилається на пункт 3 частини 1 статті 20 Господарського кодексу України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів

Зі змісту наведеної норми вбачається, що корпоративним вважається спір, що виник між учасниками однієї юридичної особи, між юридичною особою та її учасником, у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник(и) (засновник(и), акціонер(и), член(и)) такої юридичної особи та сама юридична особа.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 , як засновником ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», до ОСОБА_2 , який не є учасником ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А».

Отже, склад учасників даного спору виключає можливість віднесення його до корпоративних спорів, і як наслідок до юрисдикції господарських судів.

При цьому, з матеріалів справи, вбачається що протиправним позивач вважає саме виключення її з числа засновників ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А».

Отже, саме ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» має виступати відповідачем у справі.

Водночас, суд звертає увагу на приписи ст. 48 ГПК України, відповідно до яких господарський суд не наділений повноваженнями самостійно замінювати неналежного відповідача або залучати співвідповідача у справі.

Позивачу слід усунути зазначений недолік, шляхом визначення вірного відповідача та викладення належним чином обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. 162, 174, 234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 .

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який становить 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання суду:

- заяви, в якій конкретизувати спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який (які) позивач просить суд визначити у рішенні та який відповідає способам захисту, передбаченим законом (наприклад, визнання незаконним рішення, шляхом вчинення певних конкретних дій);

- заяви, в якій визначити належного відповідача, з урахуванням приписів ст. 20, 48 Господарського кодексу України.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Привалов