ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.09.2021м. ДніпроСправа № 904/4563/21
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕЛЕКТРОНТЕХСЕРВІС ЛТД" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/4563/21
про стягнення заборгованості на суму 271 321,50грн.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕЛЕКТРОНТЕХСЕРВІС ЛТД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 271 321,50грн., з яких: 243 721,44грн. - основна сума боргу, 5 185,41грн. - 3 % річних, 22 414,65грн. - сума інфляційних збитків за період прострочення оплати з 21.08.2020р. по 27.04.2021р.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору про закупівлю товару № 452/13/109Е від 20.05.2020р. в частині несвоєчасної оплати покупцем за поставлений товар.
30.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс ЛТД» № 65 від 25.06.2021р. про ухвалення додаткового рішення по справі № 904/4563/21, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00грн.
Листом від 05.07.2021р. було повідомлено позивача про те, що вказана вище заява буде розглянута суддею після виходу з відпустки.
06.07.2021р. від відповідача надійшли заперечення проти ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків визначених в ухвалі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.08.2021р. повернуто апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" на рішення на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 у справі № 904/4563/21 без розгляду.
Ухвалою суду від 25.08.2021р. призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (ухвалення додаткового рішення) на 02.09.2021р.
В судовому засіданні прийнято додаткове рішення.
Розглянувши матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд встановив наступне.
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, непов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2021р. між Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "ЕЛЕКТРОНТЕХСЕРВІС ЛТД" (надалі - клієнт) укладено Договір № 02/03 про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір).
Відповідно до п.1.1. Договору, КЛІЄНТ доручає, а БЮРО приймає на себе доручення КЛІЄНТА про надання обумовленої цим договором правової (правничої) допомоги в інтересах КЛІЄНТА, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Правова (правнича) допомога, що надається КЛІЄНТУ, полягає у наступному:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності:
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів КЛІЄНТА у судах, під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також перед фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами, незалежно від їх підпорядкуванні, форми власності та галузевої належності, в органах місцевого самоврядування, в органах нотаріату, державних правоохоронних органах, в органах центральної виконавчої влади та в інших державних органах;
- захист прав, свобод і законних інтересів КЛІЄНТА у статусі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
- представництво інтересів КЛІЄНТА у статусі потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
- надання інших послуг.
КЛІЄНТ наділяє БЮРО серед іншого, але не виключно, правами, зазначені в п.1.4. Договору.
Відповідно до п.1.6. Договору, безпосереднє представництво інтересів КЛІЄНТА від імені БЮРО за цим договором здійснює адвокат Тимофієв Євгеній Леонідович. Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його виконання, але мне довше ніж по 31 грудня 2021 року включно, незалежно від обсягу та стадії виконання будь-якого конкретного доручення клієнта за цим договором. (п.7.1. Договору)
20.04.2021р. між сторонами була укладена додаткова угода до Договору № 02/03 про надання правової (правничої) допомоги від 02.03.2021р., в якій зазначено наступне:
2. Бюро зобов`язується виконати роботу та надати таку правову (правничу) допомогу КЛІЄНТУ:
- ознайомлення з документами пов`язаних з Договором про закупівлю товару № 452/13/109Е від 20.05.2020;
- надання консультацій;
- складання заяв по суті (позов, відповідь на відзив (за потребою) пояснення (за потребою). Складання розрахунку заборгованості за договором, 3 % річних та інфляційних збитків;
- представляти інтереси клієнта в суді першої інстанції, в т.ч. брати участь у судових засіданнях.
3. Сторонами погоджений фіксований розмір гонорару в сумі 15 000,00грн. за надану правову (правничу ) допомогу клієнту.
4. Сторонами погоджено, що розмір гонорару не залежить від затраченого часу бюро на надання правової (правничої) допомоги зазначеної в п.2 цієї додаткової угоди.
5. Порядок оплати гонорару: протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Клієнт може здійснити авансовий платіж.
6. Ця додаткова угода є підставою для оплати гонорару.
Між Товариством з обмеженою «Бекет 2017» та Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія складений та підписаний акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги від 06.08.2021, згідно якого бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу (детальний опис робіт (наданих послуг):
- ознайомлення з документами пов`язаних з Договором № 452/13/109Е від 20.05.2020;
- надання консультацій щодо стягнення боргу в судовому порядку;
- складання позову, складання розрахунку заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних збитків;
- складання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;
- представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі №904/4563/21: судові засідання 15.06.2021р. та 24.04.2021р.;
- складання заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо витрат на професійну правничу допомогу).
Фактичне надання адвокатом Тимофієвим Є.Л. правничої допомоги позивачу підтверджено матеріалами справи.
Відповідач зазначає, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю. Позивачем не надано документів, які б підтверджували оплату наданих адвокатом послуг (платіжного доручення).
Також відповідач стверджує, що складність справи є невеликою. Тому вартість послуг адвоката в розмірі 15 000,00грн. є необґрунтованою та завищеною.
На відміну від попередньої редакції Господарського процесуального кодексу України, частина 2 статті 126 та частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачають розподіл судом витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які не сплачені на момент їх розподілу, але обов`язково мають бути здійснені стороною в майбутньому.
Тому суд відхиляє зауваження відповідача щодо ненадання позивачем документів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Необхідність понесення витрат на професійну правничу допомогу є наслідком звернення до суду з позовною заявою за захистом порушеного права. Вказані дії зумовили потребу у представництві інтересів позивача в суді, а також виконання інших пов`язаних дій.
Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Право на справедливий суд, передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положенням ст.4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Суд зазначає, що вирішуючи чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, господарський суд враховує, що відомості (перелік послуг наданих АО Тимофієва Євгенія), які відображені в акті № 2 приймання-здачі наданої правої (правничої ) допомоги від 25.06.21р. не є співмірними з позовними вимогами позивача та є явно завищеними, оскільки справа має незначну складність (з правої точки зору), послуги адвоката зі здійснення ознайомлення з документами, пов`язаними з договором про закупівлю товару № 452/13/109Е від 20.05.2020р., надання консультацій щодо стягнення боргу в судовому порядку, складання розрахунку заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних збитків охоплюються послугою зі здійснення підготовки позовної заяви. А складання заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо витрат на професійну допомогу) не потребує багато часу.
Відповідно до положень статей 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Враховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00грн.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЕЛЕКТРОНТЕХСЕРВІС ЛТД" про ухвалення додаткового рішення по справі № 904/4563/21 задовольнити частково.
В решті заявлених витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового рішення складено - 03.09.2021р.
Суддя С.П. Панна