ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" серпня 2021 р. Cправа № 902/497/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

у відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (вул. Глибочицька, 44, м. Київ, 04050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" (вул. Сергія Зулінського, буд. 20, м. Вінниця, 21022)

про стягнення 14 993,30 грн в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" 14 993,30 грн в порядку регресу.

В обґрунтування заявленого позову Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" стверджує, що набуло право вимоги в порядку регресу до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" внаслідок здійсненого страхового відшкодування потерпілій особі в силу приписів ст. 38.1.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.05.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків.

31.05.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/497/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.07.2021. Зазначеною ухвалою зобов`язано позивача надати суду докази надсилання позовної заяви із виправленими недоліками відповідачу, а також пояснення щодо існування Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 25.07.2017.

Виконавши завдання підготовчого провадження, строк якого ухвалою від 14.07.2020 продовжено на 30 днів з власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 05.08.2021.

За результатами проведеного судового засідання 05.08.2021 за відсутності доказів вручення позивачу ухвали від 14.07.2021 та ненадання позивачем витребуваних документів суд ухвалив відкласти розгляд справи до 17.08.2021.

06.08.2021 до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про виправлення описки у позовній заяві, відповідно до якої позивач зазначає, що у позовній заяві було допущено описку щодо Полісу АК7198875, який є договором обов`язкового страхування, внаслідок чого позивач звернувся з позовом в порядку ст. 38 Закону №1961-IV.

На визначену дату та час у судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про призначене судове засідання з розгляду справи по суті на 17.08.2012 були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали від 05.08.2021 на адресу електронної пошти позивача та рекомендованою поштовою кореспонденцією відповідачу. При цьому за результатами відстеження поштового пересилання на офіційному сайті АТ "Укрпошта" зазначену ухвалу вручено відповідачу 16.08.2021.

Разом з тим відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

25.07.2017 між Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" (Страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АК/7198875. За таким договором забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль "Fiat Ducato", номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2018 у справі №127/27752/17 (провадження №3/127/8241/17) 15.12.2017 о 17.45 год. на автодорозі М-12 "Стрий-Знам`янка" 381 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Fiat Ducato", д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Ford Scorpio", д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 15.12.2017 о 17.45 год. на автодорозі М-12 "Стрий-Знам`янка" 381 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Fiat Ducato", д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Цивільно правова-відповідальність ОСОБА_2 застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3334824 від 15.03.2017 (забезпечений транспортний засіб - "Ford Scorpio", номерний знак НОМЕР_2 ).

ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою від 05.01.2018 про виплату 14 993,30 грн внаслідок настання страхового випадку за полісом АК/7198875 від 25.07.2017.

Позивачем складено страховий акт від 25.01.2018 № 19, яким погоджено виплату страхового відшкодування в сумі 14 993,30 грн потерпілому ОСОБА_3 .

Зазначена сума страхового відшкодування сплачена Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням №ЗР006313 від 26.01.2018.

Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" із претензією вих. №6008/ІНС від 04.08.2020 про відшкодування шкоди в сумі 14 993,30 грн в порядку регресу з посиланням на приписи ст. 38.1.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", однак реагування відповідача на вказану претензію матеріали справи не містять.

Позаяк у досудовому порядку спір не врегульовано, Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулося до Господарського суду Вінницької області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" 14 993,30 грн в порядку регресу.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 2 частини 1 статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 п. 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі і шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як слідує зі змісту адресованої позивачу заяви ОСОБА_3 від 05.01.2018 про виплату 14 993,30 грн, останній погодився із вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу згідно розрахунку за допомогою програми AUDATEX та позивачем відповідно до Страхового акта №19 від 25.01.2018 затверджено розмір такого страхового відшкодування, а також здійснено фактичне відшкодування згідно платіжного доручення №ЗР006313 від 26.01.2018.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п.п. а, в п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2018 у справі №127/27752/17 (провадження №3/127/8241/17) встановлено, що 15.12.2017 о 17.45 год. на автодорозі М-12 "Стрий-Знам`янка" 381 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Fiat Ducato", д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Таким чином, суд вважає належним чином доведеними обставини для подання регресного позову до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з посиланням на приписи підп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, враховуючи доведеність позивачем розміру виплаченого страхового відшкодування в сумі 14 993,30 грн та наявність підстав для стягнення його в регресному порядку з відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача повністю в сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП БЛІЦ" (вул. Сергія Зулінського, буд. 20, м. Вінниця, 21022; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (вул. Глибочицька, 44, м. Київ, 04050; ) 14993,30 грн - відшкодування в порядку регресу та 2270 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на адресу електронної пошти позивача: .

Повне рішення складено 26 серпня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - вул. Глибочицька, 44, м. Київ, 04050; ;

4 - відповідачу - вул. Сергія Зулінського, буд. 20, м. Вінниця, 21022.