РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2021Справа № 910/10990/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В. розглянувши справу за позовом Державного підприємства "УКРХІМТРАНСАМІАК" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 15) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТІНГ-ЦЕНТР" (01133, місто Київ, вул. Щорса, будинок 44), про розірвання договору та стягнення грошових коштів,

Представники сторін у судове засідання не прибули.

В С Т А Н О В И В:

08.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "УКРХІМТРАНСАМІАК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТІНГ-ЦЕНТР" про розірвання договору та стягнення грошових коштів та передана 09.07.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд розірвати договір про надання послуг №КЦ-48 на проведення незалежної оцінки майна від 16.05.2016, укладений між Державним підприємством "УКРХІМТРАНСАМІАК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТІНГ-ЦЕНТР" та стягнути на користь позивача суму основного боргу у розмірі 690 000,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 173 880,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/10990/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.08.21.

Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також для подання всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 13.07.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 13.07.2021, який направлявся на адресу відповідача (01133, місто Київ, вул. Щорса, будинок 44) був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.07.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 закрито підготовче провадження у справі №910/10990/21, розгляд справи по суті призначено на 02.09.2021.

У судове засідання 02.09.2021 представники сторін не прибули, повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 02.09.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

16.05.2016 між Українським державним підприємством «Укрхімтрансаміак», яке перейменовано на Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтінг-Центр» (виконавець, відповідач) укладено договір про надання послуг №КЦ-48 на проведення незалежної оцінки майна (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 15.03.2019 до договору виконавець за завданням замовника надає послуги з оцінки майна - необоротних активів, що обліковуються на балансі ДП «Укрхімтрансаміак» (далі - об`єкт оцінки або майно) та проведення тестування на зменшення корисності необоротних активів ДП «Укрхімтрансаміак» та визначення справедливої вартості вищезазначених активів станом на 31.12.207 для відображення їх в бухгалтерському обліку замовника у відповідності до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 2.1 договору незалежна оцінка об`єкта оцінки проводиться з метою визначення вартості майна для відображення у фінансовій звітності замовника, що буде підготовлена за Міжнародними стандартами фінансової звітності (МСФЗ) та за Національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в Україні (НП(С)БО).

Відповідно до п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 19.02.2019, загальна ціна договору становить 780 000,00 грн без ПДВ. Виконавець є платником єдиного податку за ставкою 5%.

За умовами п. 5.2.1 договору замовник перераховує на рахунок виконавця авансовим платежем суму у розмірі 50% від вартості договору протягом 10 робочих днів з дати підписання договору та отримання рахунку від виконавця, що становить 300 000,00 грн без урахування ПДВ.

Оплата послуг за оцінку у розмірі 300 000,00 грн без урахування ПДВ, замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 10 календарних днів з дати підписання додаткової угоди №2 до цього договору. 90 000,00 грн без урахування ПДВ підлягає перерахуванню замовником на поточний рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з дати підписання додаткової угоди №2 на отримання рахунку. 90 000,00 грн без урахування ПДВ підлягає перерахуванню замовником на поточний рахунок виконавця протягом 7 банківських днів з дати підписання акту прийому-передачі послуг на суму 780 000,00 грн без урахування ПДВ (п. п. 5.2.2, 5.2.3, 5.2.4 договору в редакції додаткової угоди №2 від 19.02.209).

Згідно з абз. 2 п. 4.1 в редакції додаткової угоди №3 від 15.03.2019 до договору виконавець зобов`язаний провести тестування на зменшення корисності необоротних активів ДП «Укрхімтрансаміак» та визначення справедливої вартості вищезазначених активів станом на 31.12.2017 для відображення їх в бухгалтерському обліку замовника у відповідності до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Пунктом 4.2.1 договору сторони погодили, що 1 етап - складання виконавцем звіту про оцінку майна та передавання його Аудиторській компанії замовника для оцінки згідно акту приймання-передачі звіту - один календарний місяць від дати надання виконавцю документів для проведення оцінки, відповідно до переліку документів, що наведений в додатку №2 до цього договору, та є його невід`ємною частиною. Датою надання документів є дата підписання сторонами акту прийому-передавання документів від замовника виконавцю.

Згідно п. 4.2.2 договору 2 етап - виправлення виконавцем всіх нормативно обгрунтованих зауважень та недоліків, що можуть бути визначені аудиторською компанією замовника - 10 робочих днів з моменту надання зауважень виконавцю аудиторською компанією замовника у письмовому вигляді.

Відповідно до п. 4.2.3 договору в редакції додаткової угоди №3 від15.03.2019 3-й етап - надання виконавцем послуг з проведення тестування на зменшення корисності необоротних активів станом на 31.12.2017 та визначення справедливої вартості активів для відображення їх в бухгалтерському обліку замовника у відповідності до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності - до 23.04.2019. Виконавець зобов`язується до 17.04.2019 до 18:00 надати замовнику всі робочі матеріали та розрахункові таблиці в електронному вигляді на електронну адресу замовника та передати на електронних носіях в 2х примірниках в термін до 23.04.2019. Датою надання документів є дата підписання сторонами акту прийому-передачі документів від замовника виконавцю, але не пізніше ніж 18.03.2019.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний своєчасно надати послуги з оцінки майна та в разі потреби своєчасно доопрацювати Звіт про оцінку майна відповідно до п. 7.3, 7.4 договору.

За умовами п. 7.3 договору послуги приймаються замовником лише після оцінки результатів наданих виконавцем послуг аудиторською компанією замовника та виправлення виконавцем всіх нормативно обгрунтованих зауважень та недоліків, що можуть бути визначені Аудиторською компанією замовника. Зауваження виконавцю надаються Аудиторською компанією замовника у письмовому вигляді.

У разі потреби, виконавець, в рамках строку, встановленого п.п. 4.2.2 цього договору, доопрацьовує Звіт про оцінку майна згідно із нормативно обгрунтованими зауваженнями Аудиторської компанії замовника (п. 7.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору у разі порушення виконавцем строків надання послуг з оцінки майна, передбачених договором, із виконавця на користь замовника стягується неустойка в розмірі 0,1% суми договору (п. 5.1 договору) за кожний день прострочення надання послуг, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання п. 5.2.1 договору замовником перераховано на поточний рахунок виконавця 300 000,00 грн в якості передоплати, що підтверджується платіжним дорученням від 12.08.2016 №1017, від 17.08.2016 №1061.

На виконання п. 5.2.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 19.02.2019, замовником перераховано на поточний рахунок виконавця 300 000,00 грн в якості передоплати, що підтверджується платіжним дорученням від 01.03.2019 №1898.

На виконання п. 5.2.3 договору в редакції додаткової угоди №2 від 19.02.2019, замовником перераховано на поточний рахунок виконавця 90 000,00 грн в якості передоплати, що підтверджується платіжним дорученням від 01.03.2019 №1899.

18.03.2019 згідно акту прийому-передавання документів, ДП «Укрхімтрансаміак» передало ТОВ «Консалтинг-Центр» документи у повному обсязі.

Відповідно до наданих даних відповідачем, та проведеного аналізу ТОВ «УПК Аудит ЛТД» (на підставі договору від 28.12.2018 №19/3177 про надання послуг між ДП «Укрхімтрансаміак» та ТОВ «УПК Аудит ЛТД»), у звіті було визначено справедливу вартість основних засобів та нематеріальних активів станом на 31.12.2017 через застосування тесту на зменшення корисності основних засобів та нематеріальних активів до справедливої вартості цих активів, що розрахована за незалежною оцінкою, станом на 31.12.2014. Розрив у часі складає три роки.

Листом від 19.09.2019 №158-А/09 ТОВ «УПК-Аудит ЛТД» повідомило, що у аудитора відсутні підстави для прийняття інформації, відображеної в наданих для огляду звітах, як таку, що відображає справедливу вартість необоротних активів, облікованих на балансі підприємства станом на 31.12.2017 для відображення при трансформації фінансової звітності за 2018 рік до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Зокрема, у листі зазначено, що «…Звіт щодо проведення тесту на зменшення корисності основних засобів та нематеріальних активів, відповідно до Переліку, які обліковуються на балансі ДП «Укрхімтренсаміак», і визначення їх справедливої вартості та орієнтовного залишкового строку корисного використання станом на 31.12.2017 не відповідає вимогам національних нормативних актів з оцінки майна.

Тому зазначений Звіт не відповідає вимогам національних стандартів оцінки щодо складення Звіту про оцінку майна.

Узагальнюючи аналіз національних нормативних документів, можна констатувати, що термін дії звіту, крім випадків, визначених законодавством або відповідними органами, не є обов`язковою категорією й може бути зазначений у звіті лише в тих ситуаціях, коли оцінювач або замовник визнає це необхідним. У п.20.3(h) Міжнародного стандарту оцінки (МСО 2017) є наступне визначення дати оцінки: Дата оцінки повинна бути визначена. Якщо дата оцінки відрізняється від дати звіту про оцінку або дату проведення або завершення досліджень, то в разі необхідності ці дати слід чітко розрізняти. У п. 30.2 (с) Міжнародного стандарту оцінки (МСО 2017) 104 «На дату оцінки) - означає, що вартість є залежною від дати. Оскільки ринки і ринкові умови можуть змінюватись, очікувана вартість може бути неправильною або недоречною в інший час. Отриманий при оцінці результат відображатиме стан ринку і обставини на дату оцінки, але не на будь-яку іншу дату.

Грунтуючись на зазначених вище твердженнях використання вартості станом на 31.12.2014 для визначення справедливої вартості основних засобів та нематеріальних активів, станом на 31.12.2017 через застосування тесту на зменшення корисності основних засобів є некоректним і суттєво впливають на результат розрахунку справедливої вартості ОЗ. Отриманий при оцінці основних засобів та нематеріальних активів результат не відображає їх справедливу вартість на 31.12.2017 та не може використовуватись в якості достовірної інформації під час складання фінансової звітності згідно вимог МСФ31 «Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності».

Листом від 24.09.2019 №1161 позивач направив відповідачу зазначені вище зауваження та просив усунути останні у строк, протягом 10 робочих днів. Вказаний лист відповідач отримав 26.09.2019, тобто строк для усунення недоліків сплинув 09.10.2019, однак недоліки не усунув.

Листом від 22.11.2019 №1472 позивач направив відповідачу пропозицію про розірвання договору та повернення сплачених підприємством коштів, протее відповіді не отримав.

03.02.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №1/01-120 із вимогою повернути кошти у розмірі 690 000,00 грн на рахунок позивача, проте відповіді на неї також не отримав.

З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив розірвати договір про надання послуг №КЦ-48 на проведення незалежної оцінки майна від 16.05.2016, укладений між Державним підприємством "УКРХІМТРАНСАМІАК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТІНГ-ЦЕНТР" та стягнути на користь позивача суму основного боргу у розмірі 690 000,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 173 880,00 грн. відповідно до вимог п. 8.1 договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Зміст господарського договору на підставі ст. 180 ГК України становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частини 1, 2 статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, установлених зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні з`ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 №6-75цс13, а також підтримується у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 №910/21862/17, від 16.10.2018 №910/23976/16, від 29.01.2019 у справі №926/708/18, від 26.02.2019 №926/709/19.

Згідно п. 2.1 договору незалежна оцінка обєкта оцінки проводиться з метою визначення вартості майна для відображення у фінансовій звітності замовника, що буде підготовлена за Міжнародними стандартами фінансової звітності (МСФЗ) та за Національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в Україні (НП(С)БО).

Відповідно до п. 4.2.3 договору в редакції додаткової угоди №3 від15.03.2019 3-й етап - надання виконавцем послуг з проведення тестування на зменшення корисності необоротних активів станом на 31.12.2017 та визначення справедливої вартості активів для відображення їх в бухгалтерському обліку замовника у відповідності до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності - до 23.04.2019. Виконавець зобов`язується до 17.04.2019 до 18:00 надати замовнику всі робочі матеріали та розрахункові таблиці в електронному вигляді на електронну адресу замовника та передати на електронних носіях в 2х примірниках в термін до 23.04.2019. Датою надання документів є дата підписання сторонами акту прийому-передачі документів від замовника виконавцю, але не пізніше ніж 18.03.2019.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний своєчасно надати послуги з оцінки майна та в разі потреби своєчасно доопрацювати Звіт про оцінку майна відповідно до п. 7.3, 7.4 договору.

За умовами п. 7.3 договору послуги приймаються замовником лише після оцінки результатів наданих виконавцем послуг аудиторською компанією замовника та виправлення виконавцем всіх нормативно обгрунтованих зауважень та недоліків, що можуть бути визначені Аудиторською компанією замовника. Зауваження виконавцю надаються Аудиторською компанією замовника у письмовому вигляді.

У разі потреби, виконавець, в рамках строку, встановленого п.п. 4.2.2 цього договору, доопрацьовує Звіт про оцінку майна згідно із нормативно обгрунтованими зауваженнями Аудиторської компанії замовника (п. 7.4 договору).

З матеріалів справи вбачається, що листом від 19.09.2019 №158-А/09 ТОВ «УПК-Аудит ЛТД» повідомило, що у аудитора відсутні підстави для прийняття інформації, відображеної в наданих для огляду звітах, як таку, що відображає справедливу вартість необоротних активів, облікованих на балансі підприємства станом на 31.12.2017 для відображення при трансформації фінансової звітності за 2018 рік до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Зокрема, у листі зазначено, що «…Звіт щодо проведення тесту на зменшення корисності основних засобів та нематеріальних активів, відповідно до Переліку, які обліковуються на балансі ДП «Укрхімтренсаміак», і визначення їх справедливої вартості та орієнтовного залишкового строку корисного використання станом на 31.12.2017 не відповідає вимогам національних нормативних актів з оцінки майна.

Тому зазначений Звіт не відповідає вимогам національних стандартів оцінки щодо складення Звіту про оцінку майна.

Узагальнюючи аналіз національних нормативних документів, можна констатувати, що термін дії звіту, крім випадків, визначених законодавством або відповідними органами, не є обов`язковою категорією й може бути зазначений у звіті лише в тих ситуаціях, коли оцінювач або замовник визнає це необхідним. У п.20.3(h) Міжнародного стандарту оцінки (МСО 2017) є наступне визначення дати оцінки: Дата оцінки повинна бути визначена. Якщо дата оцінки відрізняється від дати звіту про оцінку або дату проведення або завершення досліджень, то в разі необхідності ці дати слід чітко розрізняти. У п. 30.2 (с) Міжнародного стандарту оцінки (МСО 2017) 104 «На дату оцінки) - означає, що вартість є залежною від дати. Оскільки ринки і ринкові умови можуть змінюватись, очікувана вартість може бути неправильною або недоречною в інший час. Отриманий при оцінці результат відображатиме стан ринку і обставини на дату оцінки, але не на будь-яку іншу дату.

Грунтуючись на зазначених вище твердженнях використання вартості станом на 31.12.2014 для визначення справедливої вартості основних засобів та нематеріальних активів, станом на 31.12.2017 через застосування тесту на зменшення корисності основних засобів є некоректним і суттєво впливають на результат розрахунку справедливої вартості ОЗ. Отриманий при оцінці основних засобів та нематеріальних активів результат не відображає їх справедливу вартість на 31.12.2017 та не може використовуватись в якості достовірної інформації під час складання фінансової звітності згідно вимог МСФ31 «Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності».

Листом від 24.09.2019 №1161 позивач направив відповідачу зазначені вище зауваження та просив усунути останні у строк, протягом 10 робочих днів. Вказаний лист відповідач отримав 26.09.2019, тобто строк для усунення недоліків сплинув 09.10.2019, однак недоліки не усунув.

Листом від 22.11.2019 №1472 позивач направив відповідачу пропозицію про розірвання договору та повернення сплачених підприємством коштів, проте відповіді не отримав.

03.02.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №1/01-120 із вимогою повернути кошти у розмірі 690 000,00 грн на рахунок позивача, проте відповіді на неї також не отримав.

Таким чином, відповідачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження виправлення ним виявлених у звіті щодо проведення тесту на зменшення корисності основних засобів та нематеріальних активів, відповідно до Переліку, які обліковуються на балансі ДП «Укрхімтренсаміак», і визначення їх справедливої вартості та орієнтовного залишкового строку корисного використання станом на 31.12.2017, недоліків, які були встановлені Аудиторською компанією замовника.

Вказане свідчить про те, що в порушення умов договору про надання послуг №КЦ-48 від 16.05.2016 відповідачем складено звіт, який не може використовуватись в якості достовірної інформації під час складання фінансової звітності згідно вимог МСФ31 «Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності, тобто не були виконані його зобов`язання належним чином, що дає можливість дійти висновку про неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору.

Враховуючи наведене, суд прийшов висновку, що неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору у вигляді звіту для справедливого відображення фінансової звітності державного підприємства за Міжнародними стандартами, виконаного відповідачем, встановлює істотність порушення відповідачем умов договору, а тому позовні вимоги позивача про розірвання договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 690 000,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 173 880,00 грн. відповідно до вимог п. 8.1 договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання п. 5.2.1 договору замовником перераховано на поточний рахунок виконавця 300 000,00 грн в якості передоплати, що підтверджується платіжним дорученням від 12.08.2016 №1017, від 17.08.2016 №1061.

На виконання п. 5.2.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 19.02.2019, замовником перераховано на поточний рахунок виконавця 300 000,00 грн в якості передоплати, що підтверджується платіжним дорученням від 01.03.2019 №1898.

На виконання п. 5.2.3 договору в редакції додаткової угоди №2 від 19.02.2019, замовником перераховано на поточний рахунок виконавця 90 000,00 грн в якості передоплати, що підтверджується платіжним дорученням від 01.03.2019 №1899.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем попередньої оплати у розмірі 690 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Водночас, згідно положень чинного законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Відповідно до ч. 2 ст. 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати у розмірі 690 000,00 грн.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції у розмірі 173 880,00 грн., з яких пеня за період з 10.10.20219 по 08.04.2020 становить 125 580,00 грн та штраф 48 300,00грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу вимог ч.2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 8.1 договору у разі порушення виконавцем строків надання послуг з оцінки майна, передбачених договором, із виконавця на користь замовника стягується неустойка в розмірі 0,1% суми договору (п. 5.1 договору) за кожний день прострочення надання послуг, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 125 580,00 грн та штрафу у розмірі 48 300,00 грн підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір про надання послуг №КЦ-48 від 16.05.2016, укладений між Українським державним підприємством "УКРХІМТРАНСАМІАК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТІНГ-ЦЕНТР".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТІНГ-ЦЕНТР" (01133, місто Київ, вул. Щорса, будинок 44, код 25403222) на користь Державного підприємства "УКРХІМТРАНСАМІАК" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 15, код 31517060) суму основного боргу у розмірі 690 000 (шістсот дев`яносто тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 125 580 (сто двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 00 коп., штраф у розмірі 48 300 (сорок вісім тисяч триста) грн 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 228 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 03.09.2021.

Суддя В.О.Демидов