ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.2021 Справа № 917/304/21

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" від 02.08.2021 року про відвід судді по справі №917/304/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант", вул.Соборності, 54, кв.21, Полтава, 36014

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН", вул. Автобазівська, 2/9, Полтава, 36008,

2. Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400

про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер: 53385362 від 30 липня 2020 року 16:37:29) державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича (номер запису про право власності: 37556373, дата та час державної реєстрації 28.07.20р. 15:19:07), на підставі якого у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ ЛМН»: () виникло право власності на цілісний майновий комплекс за адресою м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/304/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН"; 2. Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер: 53385362 від 30 липня 2020 року 16:37:29) державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича (номер запису про право власності: 37556373, дата та час державної реєстрації 28.07.20р. 15:19:07), на підставі якого у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ ЛМН»: () виникло право власності на цілісний майновий комплекс за адресою м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9.

02.08.2021 року представником позивача на електронну адресу суду було надіслано заяву про відвід судді по справі №917/304/21, що підтверджується витягом з вхідної електронної кореспонденції суду.

Однак по невідомим суду причинам зазначена заява була зареєстрована в канцелярії господарського суду та автоматизованій системі документообігу суду лише 25.08.2021 року за вхід. №9193 і передана суду 25.08.2021 року.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" про відвід судді по справі №917/304/21 розглядається судом після її реєстрації в канцелярії суду 25.08.2021 року та отримання суддею Тимощенко О.М.

В обґрунтування відводу позивачем зазначено, що суд при розгляді даної справи самоусунувся від того, щоб сприяти позивачу в реалізації його прав, в тому числі шляхом витребування доказів та запобігання зловживанню процесуальними правами відповідачами. Суд відмовляє у збиранні доказів та не вживає заходи процесуального примусу, не реагує на недобросовісну поведінку відповідачів. Всі клопотання позивача про витребування доказів, забезпечення доказів залишені судом без задоволення. Судом ігноруються заяви та повідомлення позивача про відсутність у справі доказів внаслідок недобросовісної поведінки відповідачів. Суд не примушує відповідачів до виконання їх обов`язків та не використовує засоби процесуального примусу. Позиція суду із порушених позивачем питань необхідності досягнення цілей і завдань підготовчого провадження є невмотивованою та незрозумілою.

Оскільки сторона позивача не отримала доступу до правосуддя на стадії підготовчого провадження, то саме із цього моменту у представника позивача остаточно склалося враження про недовіру до суду.

Розглянувши заяву про відвід суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

При цьому, згідно з ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, тоді як зловживання процесуальними правами не допускається.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що у справі Європейського суду з прав людини "Газета "Україна - Центр" проти України" вказано, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У порушення приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України заявником не надано доказів упередженості судді Тимощенко О.М., а відсутність таких доказів унеможливлює висновок про те, що такі побоювання є об`єктивно обґрунтованими, а не власними суб`єктивними припущеннями заявника.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

За змістом частин 2, 3 статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо дійде висновку про його обґрунтованість. Якщо суд дійде висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відтак, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" про відвід судді Тимощенко О.М. від розгляду справи №917/304/21, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування, у розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України, не можуть бути підставою для відводу судді Тимощенко О.М., а є лише незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді.

Заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Тимощенко О.М., і таких обставин судом за наслідками розгляду заяви не встановлено.

Однак, як зазначалося судом вище заява про відвід була надіслана представником позивача на електронну адресу суду 02.08.2021 року, однак по невідомим суду причинам була зареєстрована в канцелярії господарського суду та автоматизованій системі документообігу суду 25.08.2021 року за вхід. №9193 і передана суду лише 25.08.2021 року.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року No 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача . Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі також зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом . Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушільдт проти Данії» (Заява № 10486/83) від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 3949/02) від 09.11.2006 судом зазначено, що наявність безсторонності згідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що у питанні визначення безсторонності суду, навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України» (Заява № 16695/04) від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм та практики Європейського суду з прав людини, за вказаних обставин щодо надходження суду заяви про відвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду відносно розгляду конкретного спору та запобігання здійсненню маніпулювання обставинами, пов`язаними з розглядом суддею даної справи, посилань на упередженість судді у разі оскарження, в подальшому, процесуальних рішень в цій справі, наявні підстави для самовідводу судді Тимощенко О.М. від розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 35,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" про відвід судді Тимощенко О.М. від розгляду справи № 917/304/21.

2. Заявити самовідвід від розгляду справи № 917/304/21. Задовольнити самовідвід судді Тимощенко О.М. від розгляду справи №917/304/21

3. Справу передати для проведення авторозподілу.

Ухвала підписана 25.08.2021 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя Тимощенко О.М.