ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/709/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригуза П.Д., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Фізичної особи-підприємця Пастушок Олега Володимировича, АДРЕСА_1 ,

до: Фізичної особи-підприємця Венчука Михайла Юрійовича, АДРЕСА_2 ,

про стягнення 22937,35 грн

в с т а н о в и в:

Фізичної особа-підприємець Пастушок Олег Володимирович звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Венчука Михайла Юрійовича про стягнення 22937,35 грн заборгованості за заявкою-договором №1/1201 на доставку вантажу автомобільним транспортом від 12.01.2021 року та понесені судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 року визначено головуючого суддю по справі - Пригузу П.Д.

Позивачем додано докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 2270,00 грн., які зараховані до державного бюджету.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме, просить витребувати у Київської регіональної митниці Митний пост Святошинський (м.Київ, вул. Малинська, 20) підтвердження щодо факту розмитнення товару з 18.01.2021 року по 20.01.2021 року, отримувач вантажу ФОП Розенштейн Олексадр Генадійович (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), експедитор ФОП Венчук М.Ю. та перевізник ФОП Пастушок О.В., транспортним засобом АСО323СР/ НОМЕР_2 як доказ наданих послуг по перевезенню та витребувати від ФОП Венчук М.Ю. оригінали підписаного договору з печатками № 12/01/21 від 12.01.2021 року та акту по наданим послугам №ОУ-0000001 від 22.01.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч.2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Всупереч вищезазначеним нормам, позивачем не зазначено обставини, які можуть підтвердити ці документи, або аргументи, які вони можуть спростувати, не обгрунтовано неможливість самостійного отримання вказаних доказів, а також не вказано заходи, яких він вжив для отримання доказів та докази вжиття таких заходів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Зазначений спір згідно із ст. 20 Господарського процесуального кодексу України виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, належить до юрисдикції господарських судів та має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Позовна заява, відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має процесуальну дієздатність.

Суд не знайшов підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи характер правовідносин сторін, обставини та предмет спору, обсяг та характер доказів, які підлягають дослідженню, справа не є складною, отже справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 162, 171, 234, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Встановити відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України. Докази направлення позивачу відзиву надати суду. Встановити відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

4. Запропонувати позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати суду відповідь на відзив. Докази надіслання її відповідачу подати суду.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

6. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі Судова влада України за адресою: http://zk.arbitr.gov.ua

7. Роз`яснити сторонам, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до Господарського процесуального кодексу України судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Господарського процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі (частина 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя П.Д. Пригуза