ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 рокуСправа № 912/1551/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" (вул. Володимирська, 9 В, с. Забороль, Луцький Район, Волинська область, 45623)

до Приватного підприємства "Череван" (вул. Героїв Сталінграда, б. 10, кв. 77, м. Кропивницький, 25028)

про стягнення 125 713,65 грн,

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Колтонюк Ю.В., ордер серія ВЛ №00050745 від 01.07.2021, адвокат;

від відповідача - участі не брали.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" до Приватного підприємства "Череван" про стягнення 125 713,65 грн, з яких: 111 387,74 грн основного боргу, 3 900,09 відсотків за користування грошовими коштами та 10 425,82 грн інфляційних втрат з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" зазначило, що у зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару з Приватного підприємства "Череван" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 26.05.2021 господарський суд залишив позовну заяву без руху. В межах визначеного судом строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що 14.06.2021 до суду надані відповідні докази.

Ухвалою від 22.06.2021 господарським судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1551/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 08.07.2021.

05.07.2021 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА".

08.07.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 19.08.2021.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвала-повідомлення від 08.07.2021 про оголошення перерви в судовому засіданні повернулася до суду без вручення відповідачу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено матеріалами справи, позов у даній справі подано за місцезнаходженням відповідача, адресою якого є: вул. Героїв Сталінграда, б. 10, кв. 77, м. Кропивницький, 25028, за якою Приватне підприємство "Череван" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками на зазначену адресу відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов. Відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі від 1 надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань -вул. Героїв Сталінграда, б. 10, кв. 77, м. Кропивницький, 25028.

Ухвала суду від 22.06.2021 про відкриття провадження повернута до суду без вручення адресату 06.07.2021 з відміткою причин невручення: "відсутній адресат" (а.с.64-65).

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її копії до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвали від 22.06.20211 про відкриття провадження у справі судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження відповідача.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду від 22.06.2021 про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим (оприлюднена 24.06.2021).

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі № 912/1551/21.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" протягом 2020 року поставило Приватному підприємству "Череван" м`ясні вироби на загальну суму 283 415,95 грн:

- видаткова накладна № 1502085 від 15.02.2020 на суму 3 226,67 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1802063 від 18.02.2020 на суму 6 582,74 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1902010 від 19.02.2020 на суму 10 700,84 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2002002 від 20.02.2020 на суму 2 674,22 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2102068 від 21.02.2020 на суму 11 017,74 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2402086 від 24.02.2020 на суму 10 454,56 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2502040 від 25.02.2020 на суму 14 005,39 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2702020 від 27.02.2020 на суму 4 784,09 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2802037 від 28.02.2020 на суму 4 619,16 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2902005 від 29.02.2020 на суму 7 970,74 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0203007 від 02.03.2020 на суму 3 170,30 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0303114 від 03.03.2020 на суму 9 815,51 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0403101 від 04.03.2020 на суму 2 889,73 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0503016 від 05.03.2020 на суму 5 331,70 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0603034 від 06.03.2020 на суму 1 953,70 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0903001 від 09.03.2020 на суму 11 734,52 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1003043 від 10.03.2020 на суму 5 069,78 грн грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1103026 від 11.03.2020 на суму 4 131,86 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1203024 від 12.03.2020 на суму 8 303,96 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1303047 від 13.03.2020 на суму 3 388,14 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1403035 від 14.03.2020 на суму 8 933,06 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1603001 від 16.03.2020 на суму 12 623,72 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1703048 від 17.03.2020 на суму 9 303,84 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1803012 від 18.03.2020 на суму 3 879,76 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1803027 від 18.03.2020 на суму 1 340,88 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1903027 від 19.03.2020 на суму 1 307,75 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2103035 від 21.03.2020 на суму 11 971,64 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2303003 від 23.03.2020 на суму 10 963,66 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2403147 від 24.03.2020 на суму 6 409,62 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2503066 від 25.03.2020 на суму 8 525,00 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2603077 від 26.03.2020 на суму 22 366,54 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2703068 від 27.03.2020 на суму 7 218,88 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 2803011 від 28.03.2020 на суму 10 924,02 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 3003005 від 30.03.2020 на суму 8 188,10 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0610142 від 06.10.2020 на суму 14 830,54 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0810085 від 08.10.2020 на суму 4 131,77 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 0910061 від 09.10.2021 на суму 5 875,68 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № 1010059 від 10.10.2020 на суму 2 886,14 грн з ПДВ

всього на суму 283 415,95 грн (а.с. 6-43).

За твердженням позивача відповідач лише частково оплатив вартість отриманого товару, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 111 337,74 грн. Доказів сплати відповідачем частини заборгованості позивачем не надано.

Розглядаючи даний спір господарський суд враховує таке.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 206 Цивільного кодексу України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Правовідносини, що виникають при укладенні та виконанні договорів поставки, регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

В ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Господарський суд, проаналізувавши спірні правовідносини, дійшов висновку про укладення між сторонами договору поставки у спрощеній формі.

Стосовно посилання у видаткових накладних на Договір №158/15 від 01.10.2019 позивач зазначив про помилковість посилання наданий договір та відсутність укладеного даного договору між сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч. 1).

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону (ч. 2).

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч. 3).

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч. 4).

Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Підписання та завірення печаткою покупця видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідають вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Вказаної позиції дотримався Верховний Суд у справі №910/16570/16, яка викладена у постанові від 13.04.2017.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив поставку товару відповідачеві, що підтверджується видатковими накладними, які підписані представником відповідача із поставленням відбитку печатки на них (а.с. 6-43).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, оскільки, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 283 415,95 грн, без здійснення попередньої оплати, то обов`язок з оплати цього товару виник після його прийняття.

Відповідачем не подано суду жодних заперечень стосовно позиції позивача, як і не подано доказів здійснення оплати наявного боргу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови оплати отриманого товару, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак судом встановлено, що згідно з поданими видатковими накладними позивач поставив відповідачу всього товару на суму 283 415,79 грн, а не на суму 341 387,74 грн. В той же час, відповідно до поданого та підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" акта звірки взаєморозрахунків (а.с. 45) відповідачем здійснювалися проплати за отриманий товар в загальній сумі 230 000,00 грн.

Отже, згідно з наявними у справі доказів позивач поставив відповідачу всього товару на суму 283 415,79 грн та відповідачем оплачено частково вартість товару в сумі 230 000,00 грн, а тому сума основного боргу складає 53 415,95 грн і, відповідно, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення 3 % річних в сумі 3 900,09 грн та інфляційних втрат в сумі 10 425,82 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача судом встановлено неправильність нарахування, а саме не визначено період настання строку оплати по кожній поставці товару з урахуванням вихідних днів, а лише загальна сума боргу у період з 01.03.2020 до 30.04.2021.

Відповідно до п. 3.2. постанови від 17.12.2013 №14 Пленуму Вищого господарського суду України розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Оскільки, позивачем нараховані інфляційні збитки та 3 % річних на загальну суму боргу у період з 01.03.2020 до 30.04.2021 без визначення періодів настання строку оплати по кожній поставці товару, суд позбавлений можливості самостійного визначення сум заборгованості та періодів нарахування інфляційних збитків та 3 % річних, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 3 900,09 грн та інфляційних втрат в сумі 10 425,82 грн не доведені позивачем та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 53 415,95 грн.

Судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Череван" (вул. Героїв Сталінграда, б. 10, кв. 77, м. Кропивницький, 25028, ідентифікаційний код 38858030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" (вул. Володимирська, 9 В, с. Забороль, Луцький район, Волинська область, 45623, ідентифікаційний код 37300216) 53 415, 95 грн основного боргу, а також 964,53 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗАБІЯКА" (вул. Володимирська, 9 В, с. Забороль, Луцький Район, Волинська область, 45623) та Приватному підприємству "Череван" (вул. Героїв Сталінграда, б. 10, кв. 77, м. Кропивницький, 25028).

Повне рішення складено 25.08.2021.

Суддя М.С. Глушков