УХВАЛА

31 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 920/842/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової Т. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у справі

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суминафтосервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кайсан Мастер",

про припинення права власності на земельну ділянку та про визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у справі №920/842/19, подана 12.08.2021 безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, формування обґрунтованої правової позиції стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу «правової визначеності», що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Оскільки, в касаційній скарзі міститься лише посилання на постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 та постанову Верховного Суду Українивід 13.06.2016 № 6-253цс16, без зазначення підстави та належного обґрунтування висновку, у чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не є підставою для відкриття касаційного провадження на підставі частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу слід залишити без руху.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі, ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом позову в справі № 920/842/19 є припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, тобто одна вимога немайнового характеру та одна вимога майнового характеру.

За немайнову вимогу ( про припинення права власності на земельну ділянку) необхідно сплати судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн * 200% = 3 842, 00 грн.

Судовий збір за подання позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як для спору майнового характеру, що передбачено частиною 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України.

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" додало до касаційної скарги платіжне доручення № PROM1BBQYP від 11.08.2021, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7 684, 00 грн.

При цьому, звертаючись із касаційною скаргою безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, заявник не надав документів на підтвердження вартості земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0061 (яке є об`єктом визнання права власності), що унеможливлює перевірку правильності визначення розміру сплаченого судового збору.

Крім того, такі відомості щодо вартості майна відсутні і в оскаржуваному судовому рішенні.

У зв`язку з наведеним для усунення недоліків, допущених під час оформлення касаційної скарги, заявник має надати докази на підтвердження вартості майна, що є необхідним для визначення розміру судового збору на підставі пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка якого за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи зазначене, скаржник, звертаючись до суду касаційної інстанції скаржник повинен сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні скарги за наведеними нижче реквізитами:

-Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

-Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

-Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

-Код банку отримувача (МФО): 899998

-Номер рахунку отримувача (стандарт): UA0026007

-Код класифікації доходів бюджету: 22030102

-Судовий збір (Верховний Суд, 055)

-Призначення платежу: *;101

Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом надання документа про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, подачі нової редакції касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (із урахуванням змісту цієї ухвали), а також доказів надіслання нової редакції касаційної скарги сторонам у справі.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у справі № 920/842/19 залишити без руху до 15.09.2021, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Дроботова