ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.08.2021 Справа № 905/814/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є., розглянувши матеріали господарської справи за позовом Фізичної особи - підприємця Сєфєрова Ігоря Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення 246 987,64 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Сєфєров Ігор Оллександрович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення 246 987,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №К-168-В від 27.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/814/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.07.2021 року.

29.06.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 відкладено підготовче засідання на 22.07.2021 року.

21.07.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.07.2021 прийнято заяву про зменшення позовних вимог у справі №905/814/21, як остаточні позовні вимоги у сумі 238 658 грн 05 коп.; закрито підготовче провадження у справі №905/814/21 та призначено розгляд справи по суті на 26.08.2021 року.

У судове засідання 26.08.2021 представники сторін не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Відзив або будь-які пояснення на позов відповідач не надав.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» (далі - Замовник, Відповідач) та Фізичною особою-підприємством Сєфєровим Ігорем Олександровичем (далі - Орендодавець, Позивач) був укладений Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №К-168-В (далі -Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне користування сільськогосподарську техніку разом з екіпажем (два спеціаліста Орендодавця, які забезпечують безперебійну роботу Техніки, керування нею та виконання технічних завдань Орендаря) (далі іменуються - «Техніка»), а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування Техніку з екіпажем, і зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Передача сільськогосподарської Техніки з екіпажем в оренду, а також повернення її з оренди, здійснюється на підставі Актів приймання-передавання (п.4.1. Договору).

Строк Оренди Техніки з екіпажем орієнтовно складає з 20 червня 2020 року по 20 липня 2020 року. Фактичні строки оренди техніки з екіпажем визначаються відповідно до Актів приймання - передачі Техніки, без внесення змін до умов Договору. Техніка вважається передаю в оренду з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання - передачі (п.4.2. Договору).

Орендна плата за Договором становить загальну вартість наданих послуг з оренди, сплачених Орендарем Орендодавцеві протягом дії Договору на підставі актів приймання - передачі наданих послуг. Остаточний розрахунок орендної плати погоджується Сторонами додатковою угодою до Договору (п.5.1. Договору).

Орендна плата визначається в акті приймання - передачі наданих послуг, що підписується Сторонами протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його від Виконавця або в цей же строк направити Виконавцю обґрунтовану мотивовану відмову від підписання Акту (п.5.2. Договору).

Виплати орендної плати проводиться протягом 20 (двадцяти) банківських днів після підписання Сторонами акту приймання - передачі наданих послуг. Орендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендодавцем рахунку (п.5.3. Договору).

Виплата орендної плати здійснюється за кожні 100 гектар обробленої площі озимих культур однією одиницею Техніки, яка проводиться протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання від Виконавця Акту приймання - передачі наданих послуг (п. 5.4. Договору).

Пунктом 8.3. Договору сторони передбачили відповідальність за порушення термінів оплати: « у разі прострочення здійснення остаточного розрахунку Орендарем, щодо сплати орендної плати за оренду техніки з екіпажем, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочки.»

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами Сторін та укладається на строк до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.9.1. Договору).

Договір підписаний представниками сторін та засвідчений печатками цих підприємств.

За актом прийому передачі від 27.06.2020 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду Техніку з екіпажем , а саме комбайн зернозбиральний СLAAS LEXION 480.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 07.07.2020 року загальна вартість виконаних робіт склала 100 997,74 грн.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 14.07.2020 року загальна вартість виконаних робіт склала 131 553,90 грн.

Загальна вартість виконаних робіт (вартість орендної плати) 241551 грн. 64 коп.

25.03.2021 позивачем направлено відповідачу претензію та запропоновано добровільно виконати умови договору сплативши заборгованість в сумі 241551,64 грн. та пеню за порушення термінів виплати орендної плати, у розмірі 5436 грн.

Оскільки дана претензія була залишена без відповіді та задоволення, Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованість в сумі 232551,64 грн. та пені за порушення термінів виплати орендної плати, у розмірі 5436 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору №К-168-В від 27.05.2020 року.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір №К-168-В від 27.05.2020 за своєю правовою природою є змішаним, оскільки містить як елементи договору найму (оренди) транспортного засобу, так і договору про надання послуг (оренда сільськогосподарської техніки з екіпажем, який, у свою чергу, зобов`язаний здійснювати проведення сільськогосподарських робіт за Договором).

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 1 ст.283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В ч.3 ст.285 ГК України встановлено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст.762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до приписів ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Частиною першою статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

21.07.20210 позивач надав суду заяву в якій зазначив, що після звернення з позовом до суду, відповідач здійснив погашення суми основного боргу у розмірі 232551,64 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, у разі якщо відсутній предмет спору. Суд зазначає, що закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, сплативши заборгованість у вказаній сумі під час розгляду справи, відповідач припинив відповідне грошове зобов`язання, у зв`язку з чим провадження у частині позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 232551,64 грн підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Крім суми основного боргу позивач, на підставі п.8.3. Договору, просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу у загальному розмірі 6106,71 грн.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Відповідно до пункту 8.3. Договору сторони передбачили відповідальність за порушення термінів оплати: « у разі прострочення здійснення остаточного розрахунку Орендарем, щодо сплати орендної плати за оренду техніки з екіпажем, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочки.»

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання:

- за актом приймання-передачі виконаних робіт від 07.07.2020 за період з 06.08.2020 по 28.04.2021;

-за актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.07.2020 за період з 12.08.2020 по 28.04.2021.

Оскільки, положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що її нарахування здійснено за період з 06.08.2020 по 28.04.2021 та за період 12.08.2020 по 28.04.2021, що не відповідає положенням законодавства.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням положень частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України та пункту 8.3. Договору пеня нараховується:

на суму 100997,74 грн за період з 06.08.2020 по 06.02.2021 та складає 1868,46 грн;

на суму 131553,90 грн за період 12.08.2020 по 12.02.2021 та складає 2433,75 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, а саме у загальному розмірі 4302,21 грн.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

Відповідно до ч.9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зменшення розміру позовних вимог згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» є підставою для повернення відповідної суми судового збору; що ж до інших судових витрат, то в такому разі вони у відповідній частині покладаються на позивача. Якщо ж таке зменшення пов`язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки, зменшення розміру позовних вимог у даному спорі було пов`язано із сплатою відповідачем основного боргу після подання позову, то судові витрати в цій частині покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" на користь Фізичної особи - підприємця Сєфєрова Ігоря Олександровича суми основного боргу за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №К-168-В 19 від 27.05.2022 в розмірі 232551,64 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Сєфєрова Ігоря Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" в частині стягнення пені у розмірі 6106,71 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" (53600, Дніпропетровська обл., Покровський р-н, селище міського типу Покровське, вул. 40 років Жовтня, будинок 17-А, ) на користь Фізичної особи - підприємця Сєфєрова Ігоря Олександровича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню у розмірі 4302,21 грн та судовий збір у розмірі 3687,81 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 26 серпня 2021 року

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2021 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов