ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2021 року Справа № 904/6803/20

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 (повний текст складений 09.04.2021, суддя Манько Г.В.) у справі №904/6803/20

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 185 678,64 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на свою користь 185 678,64 грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2019 до 31.12.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/6803/20 позов задоволено; з Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича стягнуто на користь Криворізької міської ради 185 678,64 грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2019 до 31.12.2019, 2 785,18 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем обов`язку щодо сплати орендної плати за земельну ділянку площею 0.3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, яка знаходиться на АДРЕСА_1, в розмірі 185 678,64 грн. за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, а також наявністю у відповідача обов`язку зі сплати орендної плати після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007, оскільки земельна ділянка за актом приймання-передачі (повернення) не повернута територіальній громаді міста Кривого Рогу та Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович продовжує нею користуватися, не виконуючи належним чином договірних зобов`язань щодо внесення орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим факт закінчення дії договору оренди земельної ділянки не свідчить про припинення у відповідача зобов`язання зі сплати орендної плати за договором.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа - підприємець Штефан Владислав Олександрович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/6803/20; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд не розглянув клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення вирішення пов`язаної з нею адміністративною справи №160/7809/19 та про призначення у справі судової експертизи.

Так, за доводами апелянта, підставою здійсненого позивачем розрахунку заборгованості з орендної плати є рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривий Ріг", яке на даний час оскаржується в судовому порядку (справа № 160/7809/19). Апелянт зазначає, що у справі № 160/7809/19 призначено комплексну (оціночно-земельну та з питань землеустрою) експертизу, оскільки питання, які поставлені позивачем на вирішення експерта, безпосередньо стосуються правильності визначення нормативної грошової оцінки земель і, як наслідок, правомірності оскаржуваного рішення, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. Враховуючи зазначене, апелянт вважає, що очевидним є взаємозв`язок справи № 160/7809/19 про оскарження рішення міської ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу та справи № 904/6803/20 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, яка нарахована на підставі витягу із такої оскаржуваної технічної документації, внаслідок чого оскарження рішення Криворізької міської ради від №3728 24.06.2015 свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, враховуючи те, що до матеріалів справи можуть бути надані додаткові докази, які дозволяють додатково спростувати позицію позивача.

Апелянт посилається на необхідність залучення у даній справі як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Антимонопольний комітет України, оскільки позивач не усунув недоліків, про які зазначив Антимонопольний комітет України у рішенні №246-р від 18.04.2019, що свідчить про неправомірність застосування рішення Криворізької міської ради №2816 від 27.06.2018 до землекористувачів міста. Окрім того, вказує, що Антимонопольний комітет України не оцінював допустимість наданої державної допомоги для конкуренції, що надається рішенням Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 та не приймав з приводу такої допомоги жодних рішень. Апелянт вважає, що у випадку незалучення до участі у даній справі Антимонопольного комітету України нарахована заборгованість з орендної плати буде стягнута у судовому порядку всупереч положенням Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", контроль за дотримання якого покладено Антимонопольний комітет України.

Щодо призначення у справі комплексної судової експертизи (економічної, оціночно-земельної, земельно-технічної, з питань землеустрою) скаржник посилається на те, що при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу були допущені порушення положень законодавства, внаслідок чого у місті Кривому Розі необгрунтовано збільшено базову вартість 1м2 землі міста, а разом із цим необгрунтовано збільшується розмір орендної плати за користування земельними ділянками міста, у зв`язку з чим у разі незупинення апеляційного провадження у справі до закінчення розгляду адміністративної справи №160/7809/19 для повного всебічного та об`єктивного вирішення спору у справі № 904/6803/20 доцільно провести комплексну судову експертизу щодо відповідності вимогам законодавства розрахунку заборгованості з орендної плати за землю щодо відповідності технічної документації 2014 року вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна методології, методам, оціночним процедурам, вимогам нормативно-правових актів, у тому числі, земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Щодо зупинення апеляційного провадження у справі № 904/6803/20 до закінчення вирішення пов`язаної з нею справою №904/5181/17, апелянт зазначає, що предметом позову справи №904/5181/17 є повернення земельної ділянки позивачу та приведення її відповідачем у придатний для використанні стан, тобто у справі №904/5181/17 будуть вирішуватись обставини користування саме відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :04:279:0025 у спірний період, за який стягується заборгованість з орендної плати у справі №904/6803/20, а не іншою особою, оскільки з 20.08.2018 право власності на нерухоме майно, що розміщене на спірній земельній ділянці, зареєстроване на іншу особу, у справі №904/5181/17 будуть встановлені обставини, у тому числі, щодо фактичного користування земельною ділянкою відповідачем, які також впливають на подання і оцінку доказів у справі №904/6803/20.

На думку скаржника, господарський суд безпідставно залишив без розгляду заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , оскільки на підтвердження тих обставин, що даний спір зачіпає інтереси вказаної особи до клопотання було додано інформаційну довідку із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що саме ОСОБА_1 з 20.08.2018 є користувачем спірної земельної ділянки, оскільки він є власником незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, тобто з 20.08.2018 право власності на будівлі та споруди автостоянки зареєстровано не за відповідачем, а саме за ОСОБА_1, який і є землекористувачем у спірний період, у зв`язку з чим Штефан Владислав Олександрович є неналежним відповідачем у даній справі.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що користування відповідачем спірною земельною ділянкою припинилось в силу положень законодавства під час відчуження нерухомого майна іншій особі, тому у нього відсутній обов`язок сплачувати орендну плату за 2019 рік.

Апелянт вважає Криворізьку міську раду неналежним позивачем у даній справі, оскільки враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 20.09.2018 у справі № 925/230/17, у даній категорії спорів орган місцевого самоврядування (міська рада) не має повноважень звертатися до суду з такими вимогами та є неналежним позивачем, оскільки єдиним законодавчо визначеним органом у даному випадку можуть бути лише контролюючі фіскальні органи.

Апелянт посилається на те, що автоматична зміна розміру та суми орендної плати неможлива без попереднього письмового погодження сторін, оскільки враховуючи п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України саме договір оренди є регулятором розміру орендної плати та такі зміни вносяться до договору оренди за взаємною згодою сторін (стаття 30 Закону України "Про оренду землі"), а у разі відсутності такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

Апелянт посилається на те, що сума річної орендної плати була розрахована з урахуванням витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №276 від 13.04.2010, який згідно прикінцевих положень договору є його невід`ємною частиною, жодного іншого погодження між сторонами не підписано, що свідчить про помилковість доводів позивача про те, що орендна плата за 1 календарний місяць становить 15 473,22грн., а тому суд безпідставно стягнув заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2019 до 31.12.2019 у розмірі 185 678,64 грн.

Також, за доводами апелянта, у договір оренди, який закінчив свою дію, неможливо внести зміни щодо розміру орендної плати, тобто, за умови використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору можливе нарахування заборгованості з орендної плати лише у розмірі, який був визначений та погоджений сторонами на час укладання цього договору.

Апелянт вважає, що оскільки розрахунок заборгованості за 2019 рік здійснено на підставі рішень Криворізької міської ради №3728, №2816. які не відповідають положенням Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", то розрахунок позивача є таким, що не відповідає та не узгоджується із положеннями законодавства, отже враховуючи ч. 3 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України не повинен прийматись судом до уваги як доказ розрахунку заборгованості з орендної плати за землю.

За доводами апелянта, позивачем не дотримано при здійсненні розрахунку Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, невірно здійснено розрахунок розміру орендної плати у 2019 році на підставі витягу, який не є частиною спірного договору оренди, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки містить неправильний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік (К (і) - 1,7898), оскільки відповідно до офіційних даних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік, він складає 1,06 для земель не сільськогосподарського призначення, а не 1,7898, як зазначено у витягу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 для розгляду справи № 904/6803/20 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Кощеєв І.М., судді Кузнецова І.Л., Чус О.В.

25.05.2021 суддя Кощеєв І.М. подав заяву про самовідвід у справі № 904/6803/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 заяву судді Кощеєва І.М. про самовідвід у справі №904/6803/20 задоволено; справу №904/6803/20 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.05.2021 у зв`язку із задоволенням заяви судді Кощеєва І.М. про самовідвід призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/6803/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021, справу №904/6803/20 передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2021 апеляційну скаргу залишено без руху, Фізичній особі-підприємцю Штефану Владиславу Олександровичу наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги (подання доказів сплати судового збору у сумі 4 177,77 грн.) протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

22.06.2021 від Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича надійшла заява про усунення недоліків та докази сплати судового збору у сумі 4 177,77 грн.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.06.2021 у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів Кузнецової І.Л. та Чус О.В., для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/6803/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021, справу №904/6803/20 передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Антоніка С.Г., Березкіної О.В.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/6803/20.

19.07.2021 від Криворізької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вказує, що у спірних правовідносинах міська рада виступає як рівноправний учасник земельних відносин і власник землі, а тому має повне та беззаперечне право на звернення до суду з даним позовом; право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Послання скаржника на застосування у даній справі правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.09.2018 у справі № 925/230/17, вважає необгрунтованими, оскільки висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у зазначеній постанові, стосується такого способу захисту як стягнення земельного податку, при якому належним позивачем має бути орган доходів і зборів, а не такого способу захисту як стягнення орендної плати за землю, який обрано позивачем у даній справі та за умови якого належним позивачем є саме міська рада як уповноважена власником землі особа.

Позивач посилається на те, що Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за фактичне користування належним чином не виконує, факт подальшого комерційного використання відповідачем спірної земельної ділянки під розміщення відкритої платної автостоянки підтверджується актами обстеження земельної ділянки від 03.04.2019 та від 10.07.2020, факт реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки, розташованого на АДРЕСА_1 за його батьком - ОСОБА_1 не звільняє Фізичну особу-підприємця Штефана Владислава Олександровича від виконання взятих на себе зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 29.12.2007, за умови його небажання повернути спірну земельну ділянку за актом приймання-передачі (повернення), як це передбачено умовами договору. Крім того, як зазначає позивач, до ОСОБА_1 не перейшло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:279:0025 з огляду на відсутність зазначеного права як у попереднього власника майна ОСОБА_3, так і у Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, за яким залишились лише виконання взятих на себе зобов`язань за договором до моменту повернення земельної ділянки власнику.

Позивач посилається на те, що в пункті 12 договору, з урахуванням додаткової угоди, сторони погодили, що зміна орендної плати здійснюється без внесення змін до договору, тобто позивач і відповідач визначили порядок і спосіб перегляду розміру та суми орендної плати у конкретно визначених випадках без внесення змін у договір оренди земельної ділянки, а враховуючи те, що жодні зміни до узгоджених сторонами умов договору, викладених у пункті 12, не вносились, відповідно, договірні правовідносини між сторонами в цій частині є незміненими. Також зазначене виключає необхідність заповнення відповідної форми - розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена/не проведена.

Крім того, як зазначає позивач, рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" було офіційно оприлюднене у визначений нормою податкового законодавства строк, є чинним, у тому числі і на момент виникнення спірних правовідносин (2019 рік), у передбаченому законом порядку протиправним та нечинним не визнавалось, а отже, відповідно до приписів статті 144 Конституції України, статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є обов`язковим для виконання, а незгода відповідача з зазначеним рішенням міської ради і його судове оскарження жодним чином не свідчить про протиправність прийнятого Криворізькою міською радою рішення та не може викликати сумніви у його правомірності.

Безпідставними також, на думку позивача, є доводи відповідача про недостовірність витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки №18-404-99.0-5655/2-16 від 14.07.2016, оскільки вказаний витяг має статус офіційного документу, оформлений у відповідності до вимог закону та положень Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 213 від 23.03.1995.

Щодо посилань скаржника на зазначення у витязі з нормативної грошової оцінки земельної ділянки невірного коефіцієнту індексації та завищення вартості земельної ділянки, позивач посилається на те, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а враховуючи те, що нормативна грошова оцінка земель міста Кривого Рогу була проведена станом на 01.01.2014, згідно з рішенням Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015, при розрахунку коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік застосовуються кумулятивно коефіцієнти за 2014. 2015 роки (1,249 х 1,433 = 1,7898), при цьому коефіцієнт індексації за 2016 рік, що складає 1,06, підлягає застосуванню кумулятивно вже при розрахунку коефіцієнта індексації за 2017 рік. При цьому, умовами договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (пункт 14) передбачено обов`язок Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича самостійного обчислення суми орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подання відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкової декларації на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяць, між тим, для обчислення розміру орендної плати, у відповідності до вимог статті 289 Податкового кодексу України, обов`язковим є отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Позивач вважає необгрунтованими посилання скаржника на необхідність врахування під час розгляду даної справи розрахунків розміру орендної плати за землю до проекту договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки, які не можуть слугувати належними і допустимими доказами, оскільки здійсненні з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1573 від 27.08.2007 та № 276 від 13.04.2010, є невід`ємними частинами договору та додаткової угоди, відображають вартість спірної земельної ділянки, що була актуальною станом на дату укладення вказаних правочинів, при здійсненні розрахунку заборгованості з орендної плати позивачем враховано реальну вартість земельної ділянки станом на 2019 рік, що визначена на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-404-99.0-5655/2-16 від 14.07.2016 з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,00, 2018 рік - 1,00.

29.07.2021 від Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича надійшло клопотання, яким відповідач просить призначити судову експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро судових експертиз "Надія"; на вирішення судової експертизи поставити наступні питання: 1) чи відповідно до вимог законодавства, у тому ж числі, вимог Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів та вимог Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарською призначення та населених пунктів, обчислена площа оціночної території міста Кривий Ріг для розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель у технічній документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу 2014 року, розробленої Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю.М. Білоконя та з якої видано витяг від 14.07.2016 для розрахунку орендної плати за землю?; 2) якщо ні, то яким чином це впливає на визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки у витязі від 14.07.2016 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, розробленої у 2014 році Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю.М. Білоконя та яка затверджена рішенням Криворізької міської ради за №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу"?

Клопотання мотивоване тим, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Кривий Ріг, на підставі якої складено витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, містить чисельну кількість недоліків у її розробці та наявні чисельні порушення положень законодавства при її розробці, а саме розробник технічної документації - ДП УНДІ "Діпромісто" безпідставно та всупереч пункту 3.2. Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему, Мінбудархітектури, Мінагрополітики України, Української академії аграрних наук №18/15/21/11 від 25.01.2006, виключив з розрахунку базової вартості 1м2 певні землі (територію), яка приймає участь у створенні рентного доходу, отже має враховуватись при розрахунку базової вартості 1 м2 земель міста, тобто у даному випадку слід враховувати, що при розробці технічної документації її розробник мав керуватись у першу чергу положеннями Порядку з огляду вимоги Закону України "Про стандартизацію", статтю 117 Конституції України та Указом Президента України № 493 від 03.10.1992 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади". Крім того, скаржник посилається і на те, що, враховуючи специфіку міста Кривий Ріг, який в першу чергу є промисловим містом на території, якого наявні чисельні промислові кар`єри, шахти тощо, території під якими є рентоутворюючими, отже такі території мали бути включені при визначенні базової вартості 1 м2 землі міста, підтвердженням чого є довідка за формою 6-ЗЕМ сторінка 8 стовпчик 40, в якому чітко визначена площа території під відкритими розробками, кар`єрами, шахтами, які експлуатуються, тобто приймають участь у створенні рентного доходу; зазначене підтверджується матеріалами попередньої технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу 2008 року, яка розроблена тим же колективом розробника - ДП УНДІ проектування "Діпромісто".

Також відповідач зазначає, що аналізуючи довідку 6-ЗЕМ (сторінка 8 шифр рядка 76) вбачається, що площа земель Міністерства оборони складає 1699,47 га та відповідно до сторінки 10 шифр рядка 76 довідки 6-ЗЕМ у складі загальної площі земель оборони - 1211,5га обліковуються, як землі під аеропортами та відповідними спорудами, таким чином, розробник взагалі не включив землі Міністерства оборони до розрахунку базової вартості 1м2 землі міста, визначеннями складу земель штучно зменшив територію, яка приймається при розрахунку базової вартості 1м2 землі міста.

При цьому, аналогічної суті порушення Методики та Порядку в частині невіднесення території, яка приймає участь у розрахунках базової вартості 1м2 землі міста стосується і сільськогосподарських земель, що підтверджується п. 3.2 Порядку.

29.07.2021 від Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича надійшла відповідь на відзив, в якій апелянт посилається на пропуск позивачем строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає, що стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору, а після припинення договору належним способом захисту прав та інтересів орендодавця може бути відшкодування збитків або стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у зв`язку з чим, враховуючи, що строк дії спірного договору оренди закінчився 14.05.2013, відповідно відсутні правові підстави для нарахування відповідачу орендної плати та її стягнення. Як зазначає апелянт, з вересня 2018 року відповідач не є користувачем спільної земельної ділянки, тому не зобов`язаний сплачувати будь-які платежі на користь позивача, оскільки не є користувачем земельної ділянки в силу юридичних обставин та дій, які були вчинені для переходу права власності на нерухоме майно, яке розміщене на спірній земельній ділянці. Апелянт посилається і на те, що актами обстеження земельної ділянки, на які посилається представник Криворізької міської ради, неможливо спростувати наявну у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформацію про діючого власника нерухомого майна, яке розміщено на спірній земельній ділянці, оскільки з огляду на правову позицію Верховного Суду про принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розміщені, слід дійти висновку, що в будь-якому випадку, на момент розгляду справи ОСОБА_1 є фактичним землекористувачем земельної ділянки у спірний період, користування відповідачем спірною земельною ділянкою припинилось в силу положень законодавства під час відчуження нерухомого майна іншій особі, а тому, відповідач не може відповідати за користування іншою особою, тобто позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача. На думку скаржника, оскарження рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста створює об`єктивну неможливість розгляду даної справи про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, отже доцільним є зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №№ 160/7809/19, крім того, зупинення у даній справі також необхідне до розгляду справи № 904/5181/17, оскільки у вказаній справі будуть вирішуватись обставини щодо користування саме відповідачем земельною ділянкою у спірний період. Необхідність призначення у даній справі комплексної судової експертизи (економічної, оціночно-земельної, земельно-технічної, з питань землеустрою), на думку відповідача, обумовлено тим, що технічна документація, яка покладена позивачем в основу розрахунку заборгованості з орендної плати, містить велику кількість помилок і недоліків при її розробці практично в усіх складових технічної документації, оскільки була розроблена без дотримання вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методів, оціночних процедур, стандартів та правил, які регулюють процедуру розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста, що додатково може бути підтверджено відповідною судовою експертизою.

Апелянт вважає, що недотримання відповідачем процедури погодження проекту рішення в порядку, передбаченому положеннями Закону України "Про Антимонопольний комітет", Положення про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів державної влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання є підставою для визнання протиправним та нечинним оскаржуваного рішення Криворізької міської ради, а з огляду на те, що при розробці технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель 2014 року були взяті значення зональних коефіцієнтів із технічної документації з нормативно-грошової оцінки 2008 року, при розробці якої були закладені понижуючі коефіцієнти для певної категорії землекористувачів (гірничо-металургійних підприємств) та штучно підвищені коефіцієнти для інших категорій землекористувачів, то слід дійти висновку, що перед затвердженням оскаржуваного рішення позивача таке рішення мало би пройти відповідну перевірку Антимонопольним комітетом України. Вказані обставини, на думку відповідача, є підставою для залучення Антимонопольного комітету України в частині дослідження, оцінки та необхідності надання даним державним органом свого погодження (висновку) щодо технічної документації, яка затверджена оскаржуваним рішенням Криворізької міської ради.

Апелянт посилається і на необхідність залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , оскільки, за його твердженням, саме він з 20.08.2018 є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, є власником незавершеного будівництва будівель і споруд автостоянки, тобто зазначена особа має інтерес щодо спору у даній справі.

04.08.2021 від Криворізької міської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких позивач, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 904/5896/18, зазначає, що факт закінчення строку дії договору не свідчить про припинення у відповідача обов`язку сплати орендної плати.

Щодо посилань апелянта на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі №904/6575/20 та обрання, на думку відповідача, неналежного способу захисту, позивач зазначає, що оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо безоплатного користування земельною ділянкою та відшкодування коштів, пов`язаних з її використанням без належного оформлення правовстановлюючих документів на неї, при цьому, суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

12.08.2021 через систему "Електронний суд" (16.08.2021 засобами поштового зв`язку) від Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича надійшли письмові пояснення щодо заперечень Криворізької міської ради, в яких апелянт посилається на те, що не можуть бути застосовані при розгляді даної справи висновки, що викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 06.08.2019 по справі №904/5896/18, на які посилається позивач, як на одну з підстав для відмови в задоволенні апеляційної скарги, оскільки у зазначеній справі Великою Палатою Верховного Суду вирішувалось питання лише щодо підсудності спору та не вирішувалось питання по суті щодо стягнення заборгованості з відповідача, як і не досліджувалось питання щодо зміни власника нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці, не перевірялось відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не досліджувалось відповідних доказів, що стосуються цих обставин. На думку скаржника, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права та визначено неналежного відповідача, оскільки в силу принципу диспозитивності суд позбавлений можливості самостійно змінити предмет чи підстави заявленого позову, так само, як і самостійно замінити відповідача у справі, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки користування відповідачем спірною земельною ділянкою припинилось в силу положень законодавства під час відчуження нерухомого майна іншій особі, відповідач не є користувачем спірної земельної ділянки у спірний період та стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору, а після припинення договору належним способом захисту прав та інтересів орендодавця може бути відшкодування збитків або стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

25.08.2021 через систему "Електронний суд" від Криворізької міської ради надійшли заперечення на клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач заперечує проти його задоволення, просить відмовити відповідачу в його задоволенні, оскільки вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу неспівмірними із складністю справи, обсягом виконаних робіт та часом, витраченим адвокатом на виконання зазначених робіт, апеляційна скарга відображає позицію відповідача в суді першої інстанції та включає всі подані в господарському суду клопотання з тотожним їх обгрунтуванням, збір доказів адвокатом також не здійснювався. Крім того, оплата через банківську установу судового збору та отримання (направлення) з поштових відділень процесуальних документів не віднесено до адвокатської діяльності та, відповідно, не є правовою допомогою, внаслідок чого клопотання в цій частині є безпідставним. Позивач також заперечує проти покладення на нього витрат щодо підготовки клопотання про усунення недоліків, оскільки залишення апеляційної скарги відповідача без руху, враховуючи те, що апелянт користувався на час складення та подання апеляційної скарги послугами адвоката, вказує на неналежний рівень надання адвокатом правової допомоги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.08.2021 у зв`язку з тим, що питання про відкриття апеляційного провадження вирішено, справа підлягає передачі раніше визначеному складу суду, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/6803/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021, справу №904/6803/20 передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Іванов О.Г., Чус О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.08.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. та звільнення ОСОБА_2 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/6803/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021, справу №904/6803/20 передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Березкіна О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.08.2021 справу №904/6803/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Березкіна О.В., Іванов О.Г.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 29.12.2007 між Криворізькою міською радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 140, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення міської ради № 2007 від 28.11.2007 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення тюнінг-центру та автостоянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

Договір зареєстровано 05.03.2008 у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 40.

Відповідно до пунктів 2, 3 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,3962 га, кадастровий номер земельної ділянки::04:279:0025.

Пунктом 5 договору сторони узгодили, що договір укладено на 2 роки. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого орендодавцем відповідного рішення.

Згідно з пунктом 6 договору річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю" на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у Жовтневому районі м. Кривого Рогу № 332 2, , у банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012.

Пунктами 8, 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на поточний рік.

Відповідно до пунктів 10, 12 договору розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору.

Розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору, зокрема, у разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв.м земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Пунктом 14 договору визначено, що орендар самостійно обчислює суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За змістом пунктів 18-19 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (повернення).

Пунктом 21 договору сторони узгодили, що неповернення земельної ділянки не звільняє орендаря від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом "Орендна плата" цього договору. Нарахування орендної плати припиняється з дати оформлення акта приймання-передачі (повернення) земельної ділянки.

За умовами пункту 33 договору, відповідач зобов`язався, зокрема, систематично сплачувати орендну плату в повному обсязі в установлений договором строк; по закінченні терміну оренди, припиненні чи розірванні договору оренди звільнити земельну ділянку, привести її в належний стан та повернути орендодавцю з оформленням акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки.

У відповідності до пункту 37 договору його дія припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1573 від 27.08.2007 нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 3962 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1, користувачем якої є Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, складає 472 072,3 грн. (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К (і) - 1,035 (а.с. 16 т.1).

23.04.2010 Криворізька міська рада та Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою, зокрема, внесли зміни в пункт 5 договору шляхом продовження на підставі рішення Криворізької міської ради № 3714 від 27.01.2010 терміну дії договору оренди земельної ділянки № 40 від 05.03.2008 на 3 роки на тих самих умовах (а.с. 20-21 т.1).

Зазначена додаткова угода зареєстрована 14.05.2010 в Криворізькому міському відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 96.

Рішенням Криворізької міської ради №1926 від 24.04.2013 відповідачу відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008 за №40, зобов`язано припинити комерційне використання земельної ділянки та повернути її міській раді за актом приймання-передачі (повернення) (а.с. 46, т.1).

Рішенням Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка в тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв.м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн. Вказаним рішенням, зокрема, рекомендовано Управлінню Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області забезпечити видачу витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с. 47, т.1).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-404-99.0-5655/2-16 від 14.07.2016 нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 3962 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1, складає 19 463 166,52 грн. (а.с. 27 т.1).

Рішенням Криворізької міської ради № 2816 від 27.06.2018 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році", яке набрало чинності 01.01.2019, згідно з кодом Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010, та кодом розділу Класифікації видів економічної діяльності, затвердженої наказом Держспоживстандарту України № 457 від 11.10.2010, визначено річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Кривого Рогу (а.с. 48, т.1).

Відповідно до Положення "Про Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради", затвердженого рішенням Криворізької міської ради №2815 від 27.06.2018, одним з основних завдань і функцій Департаменту є реалізація повноважень міської ради та її виконавчого комітету у сферах містобудування, архітектури та земельних відносин в порядку, установленому чинним законодавством України, а обов`язком - проведення розрахунку ставок орендної плати за землю та її розміру, здійснення підготовки матеріалів щодо неналежного виконання суб`єктами господарювання договірних умов оренди (пункти 2.1, 3.18, 3.20 Положення) (а.с. 64-67, т.1).

Посилаючись на неналежне виконання у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 Фізичною особою-підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем договірних зобов`язань щодо внесення орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Криворізька міська рада направила відповідачу претензію (вих. № 17/181368 від 10.03.2020), в якій зазначила про необхідність добровільно у 7-денний термін з дня одержання претензії здійснити погашення заборгованості в розмірі 185 678,64 грн. з орендної плати за землю (а.с. 34 т.1).

Вказана претензія отримана відповідачем 20.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №658 (а.с. 35, т.1).

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, строк дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 закінчився, доказів повернення спірної земельної ділянки за актом приймання-передачі (повернення) матеріали справи не містять.

Згідно з частиною другою статті 291 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічні положення про те, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, містить і пункт 37 договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007.

Крім того, як вже зазначалось, в матеріалах справи наявне рішення Криворізької міської ради №1926 від 24.04.2013 "Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки №40 від 05.03.2018", у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, договір оренди земельної ділянки № 140 від 29.12.2007 припинив свою дію 14.05.2013, враховуючи, що державна реєстрація додаткової угоди від 23.04.2010 до зазначеного договору була проведена 14.05.2010.

Апеляційний суд зауважує, що орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи щодо закінчення строку дії договору оренди, відсутні правові підстави для нарахування відповідачу орендної плати.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно з положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є його порушення, невизнання або оспорення. Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Частинами 1-2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

За змістом ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Отже, вказаними приписами процесуального закону прямо передбачено, що суд розглядає справу на підставі поданої позовної заяви, при цьому саме учасник спору розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, підтверджує свої вимоги відповідними доказами, при цьому, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Колегія суддів зауважує, що вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Водночас, установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 у справі № 525/505/16-ц).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18 та від 31.10.2019 у справі № 916/1134/18.

Апеляційний господарський суд зазначає, що із закінченням строку договору оренди такий договір є припиненим, що означає припинення дії для сторін всіх його умов, а їх невиконання протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки, однак не зумовлює продовження дії договору в цілому або тих його умов, що не були виконані сторонами.

Після спливу строку дії договору невиконання обов`язку з повернення земельної ділянки свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в оренду. Тому права та обов`язки орендодавця та орендаря, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за відповідними нормами Цивільного України та Закону України "Про оренду землі", які регламентують наслідки збереження майна за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави або ж наслідки невиконання майнового обов`язку щодо повернення земельної ділянки орендодавцеві.

З урахуванням зазначеного, стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору, а після припинення договору належним способом захисту прав та інтересів орендодавця може бути відшкодування збитків або стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Отже, Криворізькою міською радою при зверненні із даним позовом до суду невірно обрано спосіб захисту порушених прав, а саме: позовна вимога про стягнення з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на користь Криворізької міської ради заборгованості з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, яка розташована на АДРЕСА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 185 678,64 грн. обґрунтована та базується на невиконанні умов договору оренди від 29.12.2007, який у вказаний період часу вже не діяв у зв`язку з закінченням строку його дії.

Щодо клопотання Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про зупинення провадження у справі № 904/6803/20 до розгляду справи № 160/7809/19 та № 904/5181/17, слід зазначити, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження в справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із об`єктивних підстав.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

При цьому, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Предметом розгляду справи №904/6803/20 є стягнення з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича заборгованості з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3962 га, з кадастровим номером :04:279:0025, для розміщення тюнінг-центру та автостоянки за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.01.2019 до 31.12.2019 у розмірі 185 678,64 грн.

В основу розрахунку вказаної заборгованості позивачем покладено рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу".

Отже, на підставі наявних у справі доказів, суд має встановити обов`язок відповідача сплачувати орендну плату після закінчення строку дії договору оренди та неповернення земельної ділянки орендодавцю, а також розмір орендної плати, яка розраховується на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг.

У свою чергу, в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться справа №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю.М.Білоконя, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття. Позовні вимоги у зазначеній адміністративній справі обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення Криворізької міської ради підлягає скасуванню, оскільки при розробленні технічної документації з нормативної грошової оцінки землі були використані недостовірні дані, які були штучно завищені та покладені в основу розрахунку, що призвело до неправомірного та суттєвого завищення вартості земель міста.

Тобто в межах вказаної адміністративної справи будуть встановлені обставини щодо дотримання законодавства при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу у 2014 році.

Зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом спору у якій є визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015, є правом, а не обов`язком суду, і вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що результат вирішення спору в межах справи №160/7809/19 безпосередньо впливає на результат вирішення господарського спору у справі №904/6803/20, оскільки у даній справі встановлено припинення строку дії договору оренди земельної ділянки ще у 2013 році, тобто до прийняття Криворізькою міською радою рішення №3728 від 24.06.2015 щодо дотримання законодавства при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу у 2014 році.

Посилання відповідача на призначення в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 комплексної (оціночно-земельної та з питань землеустрою) експертизи не впливає на розгляд справи, що розглядається.

При цьому колегія суддів враховує, що суд не може обґрунтувати своє рішення висновком експертизи, отриманим іншим судом при розгляді іншої справи. Підстави і порядок призначення експертизи встановлені статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої експертиза призначається судом для з`ясування обставин, що мають значення саме для тієї справи, яку розглядає суд.

Твердження відповідача про те, що покладення на нього обов`язку виконати незаконне рішення Криворізької міської ради становитиме порушення принципу належного урядування, на обов`язковості дотримання якого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, не підтверджено належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи №904/6803/20 до розгляду справи №160/7809/19, а також будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду цієї справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Посилання скаржника на зупинення провадження у справі № 904/6803/20 до розгляду справи № 904/5181/17 є також необгрунтованим, оскільки сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у справі № 904/5181/17, оскільки справа № 904/6803/20 містить достатньо матеріалів для її розгляду по суті, а тому обставини розгляду справи №904/5181/17 не є об`єктивною неможливістю розгляду даної справи.

Крім того, колегія суддів враховує, що необґрунтоване зупинення апеляційного провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

При цьому порушення прав на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання скаржника про призначення у справі судової експертизи (економічної, оціночно-земельної, земельно-технічної, з питань земелеустрою), колегія суддів зазначає, що нормативна грошова оцінка земель проводиться та визначається відповідно до Закону України "Про оцінку земель", а не шляхом проведення судових експертиз у спорі про стягнення заборгованості з орендної плати.

При цьому, питання щодо правомірності визначення нормативної грошової оцінки може бути предметом у спорі про оскарження рішення міської ради, якою затверджена вказана нормативна грошова оцінка.

Колегія суддів відмовляє скаржнику в задоволенні клопотань скаржника про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Антимонопольного комітету України та про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Між тим, враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд не вбачає належних доказів, наданих відповідачем, які б могли свідчити про вплив рішення суду у даній справі на права та обов`язки Антимонопольного комітету України щодо однієї із сторін за результатами розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати з приватного підприємця на користь міської ради.

Крім того, виходячи з предмету позову та обставин справи, приписів статті 50 Господарського процесуального кодексу України, змісту оскаржуваного рішення, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення ніяким чином не може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки останній не є стороною спірного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (пункт 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги про безпідставність задоволення позовних вимог у даній справі.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/6803/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 у справі №904/6803/20 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код 33874388) на користь Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 4 177, 77 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 28.08.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі №904/6803/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копію цієї постанови на електронну адресу Криворізької міської ради ().

Про прийняття постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі №904/6803/20 повідомити сторін телефонограмою та/або шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду.