СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2021 р. Справа № 440/3802/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко О.С.

за участю представників учасників справи:

позивача Бахтер Л.В.

1-го відповідача не з`явився

2-го відповідача не з`явився

3-го відповідача не з`явився

1-ї третьої особи - не з`явився

2-ї третьої особи (апелянта) Полежаєва І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" (вх.№1951П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 01.06.2021 у справі № 440/3802/19, повний текст якого складено та підписано 10.06.2021 суддею Кльоповим І.Г. у приміщенні господарського суду Полтавської області

за позовною заявою Приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська", с. Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область, 38262

до: 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039

2. Державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни, вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавської області, 39000

3. Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", вул. Народного Ополчення,3 м. Київ, 03151

треті особи:

1. Криворудська сільська рада Семенівського району Полтавської області, вул.Центральна,45, с.Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область, 38262

2. ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт", вул.Заводська,1, м. Глобине, Полтавська область, 39001

про скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 до господарського суду Полтавської області направлено справу №440/380/19 за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська", с. Крива Руда до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава, 2. Державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни, м. Глобине 3. Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", м. Київ, за участю третіх осіб Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області, с. Крива Руда та ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт", м. Глобине, в якій позивач просив:

- скасувати рішення державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:33900415 від 17.02.2017 та закриття відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 площею 105,9193 га, розташованої на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 площею 105,9193 га, розташованої на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у позивача, як правонаступника ВАТ "Партизан" (), чинного Державного акту на право колективної власності на землю ІІ-ПЛ №000085, виданого на підставі рішення Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 25 березня 1997 року. На час звернення до суду, спору щодо права ПСП «СС «Криворудська» на цю земельну ділянку не було. Однак, внаслідок, як зазначає позивач, незаконної державної реєстрації у Державному земельному кадастрі міститься запис, який, на думку позивача, не відповідає фактичним правовідносинам, що склалися. Позивач, крім іншого, в позові посилається на вимоги п.7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.01.2001, яким передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до частини другої Розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Крім того, позивач вказує на порушення суб`єктом владних повноважень вимог ч. 5, 6 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", а саме, - протиправним здійсненням державної реєстрації земельної ділянки, в той час як, на думку позивача, державний реєстратор повинен був відмовити у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки у зв`язку із тим, що в межах земельної ділянки, яку передбачається реєструвати, знаходиться інша (його) земельна ділянка. Позивач, з метою захисту своїх порушених прав щодо земельної ділянки, оскаржує державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 площею 105,9193 га, розташованої на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області як таку, що здійснена без передбачених законом підстав і якою, на думку позивача, безпідставно змінено власника земельної ділянки на Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.06.2021 у справі № 440/3802/19 позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 площею 105,9193га, що розташована на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 площею 105,9193га, що розташована на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Скасовано рішення державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їж обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33900415 від 17.02.2017 та закриття відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська" (с. Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область, 38262, ) судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Стягнуто з Державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни ( вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавсьвкої області, 39000, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська" ( с. Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область, 38262, ) судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (вул. Народного Ополчення,3 м. Київ, 03151, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська" (с. Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область, 38262, ) судовий збір у розмірі 2270,00грн.

ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною скаргою у справі № 440/3802/19, призначено її розгляд на 27.07.2021, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

26.07.2021 від державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу за її відсутності.

Крім того, щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зазначила, що задоволена судом першої інстанції вимога не відповідає нормам матеріального права та є такою, яку в подальшому неможливо виконати.

27.07.2021 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить задовольнити апеляційну скаргу ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт", скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 оголошено про перерву у розгляді справи до 19.08.2021.

17.08.2021 від Державного реєстратора Глобинської міської ради Стіхіної Оксани Миколаївни надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

19.08.2021 від представника ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання 19.08.2021 представники 1-го, 2-го, 3-го відповідачів, 1-ї третьої особи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, приватне сільськогосподарське підприємство "Селянська спілка "Криворудська" (ідентифікаційний ), зареєстроване Семенівською районною державною адміністрацією 28.02.2000.

Як зазначає позивач, ПСП "СС "Криворудська" створено в результаті реорганізації таких підприємств:

- державного підприємства - радгоспу "Партизан" Семенівського району Полтавської області об`єднання Полтавасадвинпром, заснованого на державній власності. Згідно витягу із статуту, затвердженого першим заступником міністра сільського господарства і продовольства України 16.12.1993, радгосп входив на добровільних засадах до складу обласного державно-кооперативного об`єднання по садівництву, розсадництву та виноробній промисловості "Полтавасадвинпром" створеного конференцією представників підприємств і підпорядковувався Міністерству сільського господарства і продовольства України;

- відкритого акціонерного товариства «Партизан», заснованого згідно з рішенням регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 07.08.1996 № 02/1465 шляхом перетворення державного підприємства радгоспу «Партизану» у відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10.07.1996 № 290/96-ВР;

- селянської спілки «Криворудська», яка згідно статуту, зареєстрованого розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації № 71 02.03.1999, є правонаступником ВАТ «Партизан»;

- ПСП "СС "Криворудська" згідно додатку до статуту вказаного підприємства, зареєстрованого розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації № 153 27.04.2000, є правонаступником селянської спілки "Криворудська".

Відповідно до рішення Криворудської сільської ради від 24.03.1997 ВАТ "Партизан", видано державний акт ІІ-ПЛ № 000085 на право постійного користування землею площею 4775,8 га.

Позивач вказує, що право користування спірною земельною ділянкою вказаної площі по правонаступництву перейшло до ПСП "СС "Криворудська".

Рішенням від 02.12.2009 "Про встановлення права власності на об`єкти нерухомого майна" 40 (позачергова) сесія 5 скликання Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області вирішено, що з 02.11.2009 ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" є власником такого майна: багаторічних насаджень на площі 423 га, а саме, сад зерняткові 110 га, сад зерняткові 98 га, сад зерняткові 100 га, сад зерняткові 92 га, сад слива 20 га, сад смородина 2 га, сад горіхи 1 га, всього 423 га.

19.01.2010 до Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області надійшла заява ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" про надання в довгострокову оренду терміном на 25 років земельної ділянки під багаторічними насадженнями (сад), які знаходяться у власності ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" за межами населених пунктів Криворудської сільської ради. До вказаної заяви було додано рішення 40 (позачергової) сесії 5 скликання Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 02.12.2009 "Про встановлення права власності на об`єкти нерухомого майна".

Головою Семенівської РДА прийнято розпорядження від 21.01.2010 №51 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт", яким надано дозвіл землевпорядній організації, яка має відповідний дозвіл (ліцензію) на виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки загальною площею 423 га сільськогосподарських угідь (багаторічні насадження) ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" за межами села Крива Руда Семенівського району Полтавської області.

У подальшому, Державним підприємством "Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" для укладання договорів оренди землі на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Вказану технічну документацію було подано на затвердження Семенівській РДА.

Розпорядженням голови Семенівської РДА від 26.01.2010 № 68 затверджено вказану технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" площею 423 га на території Криворудської сільської ради.

На підставі даного розпорядження, 05.02.2010 року між Семенівською районною державною адміністрацією та ТОВ ІПК Полтавазернопродукт було укладеного договори оренди, в зв`язку із чим були сформовані та зареєстровані з державному земельному кадастрі (із визначенням державної форми власності), наступні земельні ділянки:

- земельна ділянка з кадастровим номером № :00:003:0510 площею 280,64 га під багаторічними насадженнями, яка розташована за межами населених пунктів на території Криворудської сільської ради Семенівського району;

- земельна ділянка з кадастровим номером № :00:003:0511 площею 105,92 та під багаторічними насадженнями, яка розташована за межами населених пунктів на території Криворудської сільської ради Семенівського району;

- земельна ділянка з кадастровим номером № :00:003:0512 площею 48,04 га під багаторічними насадженнями, яка розташована за межами населених пунктів на території Криворудської сільської ради Семенівського району.

Не погоджуючись з вказаним розпорядженням Семенівської РДА від 26.01.2010 № 68 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" на території Криворудської сільської ради ПСП "Селянська спілка "Криворудська" звернулось до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 у справі №2а-1670/818/11 в задоволенні адміністративного позову приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська" про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області від 26.01.2010 № 68 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" на території Криворудської сільської ради відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2011, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.01.2013, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 по справі №2а-1670/818/11 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська" - задоволено частково. Визнано незаконним розпорядження голови районної державної адміністрації Семенівського району Полтавської області від 26.01.2010 року № 68.

Районною державною адміністрацією видано розпорядження від 20.08.2018 № 251 Про виконання рішення суду, відповідно до якого втратило чинність розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.01.2010 № 68 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ ІПК Полтавазернопродукт, яке постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі № 2а-1670/818/11 визнано незаконним.

09.06.2018 листом районної державної адміністрації було запропоновано керівництву ТОВ ІПК Полтавазернопродукт підписати додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі у зв`язку зі скасуванням розпорядження.

14.08.2018 ТОВ ІПК Полтавазернопродукт повідомило райдержадміністрацію про неможливість підписання додаткових угод у зв`язку з відсутністю повноважень у райдержадміністрації на підписання таких угод.

21.08.2018 райдержадміністрацією було повторно направлено лист про підписання таких угод та повідомлено ТОВ ІПК Полтавазернопродукт про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 26.01.2010 № 68 відповідно до розпорядження від 20.08.2018 № 251 Про виконання рішення суду.

28.09.2018 головою Семенівської райдержадміністрації прийнято розпорядження №№ 295, 296 та 297 Про розірвання договору оренди землі, відповідно до яких договори оренди землі на вказані земельні ділянки розривалися в односторонньому порядку на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а-1670/818/11 від 28.09.2011.

Згідно пояснень Семенівської РДА, наданих до матеріалів справи, припинити оренду можна лише за наявності додаткової угоди про припинення договору оренди землі. Такої угоди підписано між Семенівською РДА та ТОВ ІПК Полтавазернопродукт не було, а тому у зв`язку з відсутністю додаткової угоди договори оренди землі не припинені.

Як вбачається з реєстраційної справи, 13.02.2017 від ТОВ Інвестиційно-промислова компанія Полтавазернопродукт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511.

Заявником на реєстрацію подано договір оренди землі від 05.02.2010, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ Інвестиційно-промислова компанія Полтавазернопродукт (орендар) з відміткою про реєстрацію у Семенівському районному відділі Полтавської регіональної філії Центру ДЗК від 05.02.2010 року за №02, а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0511, площею 105,9193 га, що містить відомості про власника - Семенівська районна державна адміністрація Полтавської області та відомості про оренду за ТОВ ІПК Полтавазернопродукт з датою реєстрації речового права 05.02.2010 строк дії 25 років.

17.02.2017 державним реєстратором Глобинської міської ради Стіхіною О.М. прийнято рішення індексний номер 33900415 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0511, площею 105,9193 га, форма власності: державна, власник: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, підстава виникнення: Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності № 5245-VI від 06.09.2012.

На підставі даного ж рішення державного реєстратора та у відповідності до п. 2 ст. 28 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором було проведено реєстрацію (перереєстрацію) іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 за ТОВ ІПК Полтавазернопродукт.

З метою приведення у відповідність до сучасного законодавства права колективної власності на землю, переданого ВАТ Партизан згідно Державного акту на право колективної власності на землю ІІ-ПЛ №000085 ПСП СС Криворудська, як правонаступник ВАТ Партизан, звернулось до ТОВ Регіон Експертпроект з проханням виготовити відповідну технічну документацію.

В свою чергу, ТОВ Регіон Експертпроект листом від 13.08.2019 повідомлено позивача, що виготовлення технічної документації є неможливим, оскільки за даними Державного земельного кадастру станом на 13.08.2019 за місцем розташування земельної ділянки площею 423 га (багаторічні насадження), що належить на праві колективної власності ПСП СС Криворудська, обліковуються 3 земельні ділянки, у тому числі земельна ділянка із кадастровим номером :00:003:0511 площею 105,9193 га, угіддя - рілля. У свою чергу, такі земельні ділянки в Державному земельному кадастрі обліковуються як державної форми власності, за якими зареєстровано право оренди ТОВ ІПК Полтавазернопродукт.

Вважаючи, що земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0511 сформована без законних підстав та, відповідно, державним кадастровим реєстратором протиправно проведену реєстрацію вказаної земельної ділянки із зазначенням державної форми власності в особі власника Семенівської районної державної адміністрації без припинення права колективної власності на землю згідно Державного акту на землю серії ІІ-ПЛ №000085 від 25.03.1997, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що правонаступником ВАТ «Партизан» є позивач, оскільки це було встановлено Вищим адміністративним судом в ухвалі від 31.01.2013 у справі №2а-1670/181/11 та вказана обставина в силу ст.75 ГПК України не підлягає доказуванню; відсутні підстави припинення колективної власності, виходячи з чого суд прийшов до висновку, що належним способом захисту прав позивача є скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора індексний номер 33900415 від 17.02.2017 в частині проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Дослідивши наведені обставини, колегія суддів встановила ряд самостійних підстав скасування рішення суду першої інстанції і прийняття протилежного рішення, частина з яких носить безумовний характер.

Зокрема, безумовними підставами скасування судового рішення є незалучення до участі у справі належних відповідачів, якими є відповідна селищна рада, яка розпоряджається нерозподіленими і невитребуваними землями, а також орендар спірної земельної ділянки.

Згідно статті 23 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акту додається список цих громадян.

Рішенням Криворудської сільської ради від 24 березня 1997 року схвалено та затверджено проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Партизан», зі списком осіб, які мають право на одержання земельної частки, та визначено земельну ділянку площею 4 775,8 та, що підлягає передачі у колективну власність.

Згідно з рішенням Криворудської сільської ради народних депутатів від 24 березня 1997 року ВАТ «Партизан» видано Державний акт на право колективної власності серії ІІ-ПЛ № 000085 від 25.03.1997р., згідно з яким ВАТ «Партизан» передано у колективну власність 4 775.8 та в межах згідно з планом для ведення колективного сільського господарства. Невід`ємною частиною цього акту на право колективної власності є Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства - 820 осіб.

Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1.

Суть права колективної власності на землю визначено в Земельному кодексі 1991 року, зокрема в ст.5 цього Кодексу, де визначено, що: «Земля може належати громадянам на праві колективної власності.»

Частиною 2 цієї статті визначено, що «Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.»

При цьому, в частині 3 цієї статті визначено, що розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Частиною 9 ст. 5 Земельного кодексу (1991 року) визначено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, передавши титул на володіння земельною ділянкою ВАТ «Партизан», законодавець визначив особливий порядок розпорядження вказаною земельною ділянкою, зокрема, встановив, що розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється не за рішенням органу товариства, а за рішенням загальних зборів колективу співвласників земельної ділянки, список яких зазначено в Додатку до Державного акта та є невід`ємною частиною цього акта, та встановив, що право володіння та користування земельною ділянкою пов`язано виключно з включенням особи до складу співвласників земельної ділянки, а при її виході з товариства - земельна ділянка підлягає виділу безпосередньо фізичній особі.

Зазначені норми цивільного законодавства, які діяли на момент передачі земельної ділянки загальною площею 4 775,8 га на території Семенівського району в колективну власність, є спеціальними та мають переваги над загальними нормами чинного законодавства щодо прав юридичних осіб на майно.

В свою чергу, пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ) визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до пункту 2 Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до вказаного Указу було розроблено Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій, які затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України, Української академії аграрних наук від 04 червня 1996 року № 47/172/48 (далі - Методичні рекомендації).

За змістом пунктів 1.3, 1.5, 2.7 Методичних рекомендацій передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)» (далі - Схеми).

Схеми складаються за участю керівників і спеціалістів колективних сільськогосподарських підприємств (організацій), сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів цих підприємств і організацій та погоджуються районними (міськими) державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад).

На схемі виділяються земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі, в тому числі ділянки першочергової приватизації, а також земельні масиви, які поділяються на земельні частки (паї) після закінчення певного технологічного сільськогосподарського циклу. Крім того, визначаються: земельні ділянки, що поділяються одночасно без подрібнення в натурі на окремі паї (зрошувані угіддя, сади, виноградники, хмільники, ягідники тощо); земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно (угіддя, законсервовані, виходячи з екологічних умов; невеликі площі сільськогосподарських угідь, в результаті поділу яких на окремі земельні ділянки стає неможливим механізований обробіток ґрунту).

Наведеними нормами гарантується недопущення порушень майнових прав колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі права власності на земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватися сумісно громадянами, які зазначені в Додатку до Державного акту на право колективної власності на землю.

Розпорядженням №535 від 09.09.2004 було затверджено проект землеустрою щодо упорядкування угідь, згідно з яким розпайовано земельні ділянки загальною площею 3 890,64 га між 867 особами, а 423 га (до складу яких входить спірна земельна ділянка) залишено в спільному користуванні.

Виходячи із зазначених вище норм права земельна ділянка, яка залишилась в спільному користуванні співвласників загальною площею 423 га підлягає розпаюванню за рішенням співвласників земельних ділянок, список яких є невід`ємною частиною Державного акта, а до прийняття такого рішення зазначена земельна ділянка має статус нерозподіленої земельної ділянки.

З наведеного аналізу випливає як мінімум два висновки:

1. Розпорядником спірної землі відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є Криворудська селищна рада. Після передання права на землю в об`єднану ОТГ, з 27.05.21 власником землі є Семенівська селищна рада.

Колегія суддів звертає увагу, що розпорядник спірних земель не був залучений до участі у спорі в якості відповідача, що відповідно до ст. 277 ГПК України є безспірною підставою скасування судового рішення і відмови у задоволенні позову.

В цій частині колегія суддів зазначає також про безпідставність усних заперечень позивача про те, що Криворудська селищна рада не була суб`єктом права власності на спірну землю на час подання позову і зазначає, що в силу спеціального закону (наведеної віще норми ч.3 ст. 13 Закону) повноваження на передання земель в оренду існують у селищної ради ще з 2003 року.

2. Позивач не є і не може бути власником земельної ділянки, яка залишилась в спільній власності осіб, список яких є невід`ємною частиною Державного акту.

При здійсненні цього висновку колегія суддів керується не тільки положеннями спеціального законодавства про землю, але й нормами п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність і розумність цивільного законодавства). Тлумачення як ст.3 ЦК України загалом, так і п.6 цієї статті свідчить, що загальні засади цивільного права мають фундаментальний характер і є нормами прямої дії.

В аспекті даного спору колегія суддів зазначає, що правонаступництво юридичних осіб в Україні не має чіткої правової регламентації, в силу чого склалася практика визнання правонаступниками тих юридичних осіб, які внесли відповідний запис до власних установчих документів.

Однак в даному випадку не може відбутись переходу прав на землю, оскільки відповідно до п. 2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 таке право виникло у 820 членів та колишніх членів радгоспу «Партизан» і з того часу це право не може виникати у юридичних осіб в порядку правонаступництва.

Колегія суддів, керуючись принципами розумності і справедливості, повністю відкидає можливість трансферу права в порядку реорганізації юридичних осіб, оскільки в ході вирішення спору безспірно встановлено, що 820 осіб, які отримали право на спірну землю, рішень про реорганізацію не прий мали. За відсутності відповідної волі суб`єктів права (фізичних осіб) право на землю ніяк не могло припнитись у цих фізичних осіб і виникнути у будь-якої юридичної особи, незалежно від змісту установчих документів такої юридичної особи.

Звертає на себе увагу той факт, що підприємство позивача - приватне сільськогосподарське товариство «Селянська спілка «Криворудська» створено однією особою (гр. Козловським Пилипом Маркіяновичем), яка не мала жодних прав на спірну землю, тому у даній справі повністю відсутня правова підстава припинення права на землю у 820 осіб та виникнення права на цю землю у ПСП «СС «Криворудська».

Крім того, аналогічна позиція щодо відсутності права власності та права на розпорядження земельною ділянкою у підприємства правонаступника КСП на частину земельної ділянки, яка належала КСП на праві колективної власності та залишилась в спільному користуванні згідно проекту розпаювання, викладена в Постанові ВАСУ від 14 листопада 2019 року у справі № 703/3 848/ 16-ц (провадження № 61-31052 св).

Крім того, належність позивачу спірної землі як правонаступнику спростовується висновком Вищого адміністративного суду у справі №2а-1670/818/11, викладеного в ухвалі від 31.01.2013, у якій зазначено, що земельна ділянка під багаторічними насадженнями площею 423 га належить на праві сумісної власності саме колишнім членам радгоспу «Партизан», а не ПСП «СС «Криворудська».

Крім того, аналогічний правовий висновок щодо відсутності підстав вважати, що до приватного підприємства перейшло право користуватися земельною ділянкою, набуте КСП відповідно до державного акту на право користування землею, зроблений з урахуванням аналогічних фактичних обставин у подібних правовідносинах (якщо ПСП зареєстроване за рішенням єдиного засновника без волевиявлення/участі КСП чи його членів у прийнятті рішення про реорганізацію (перереєстрацію), міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 917/1301/19 від 15 грудня 2020 року.

Так, Верховний Суд у п. 4.4 даної постанови зазначив, що суди попередніх інстанцій установили, що редакція статуту ПСП "Оболонь", яка була зареєстрована 08.02.2000 (співпадає з датою державної реєстрації ПСП як юридичної особи), містить положення про його створення відповідно до рішення від 26.01.2000 № 1 засновника ОСОБА 1 (пункт1.2) без будь-якого зазначення щодо волевиявлення/участі КСП "Оболонське" чи його членів у прийнятті такого рішення.

За змістом розділу 6 статуту ПСП "Оболонь", в якому містяться положення щодо власності, майна і доходів підприємства, не наведено жодної інформації про набуття (наявності) підприємством на момент його створення будь-якого майна (у тому числі на праві колективної власності), окрім внеску засновника до статутного фонду у сумі 700,00 грн.

Згідно з наведеними положеннями законодавства про реєстрацію як обов`язкову підставу для вчинення реєстраційних дій з перереєстрації КСП у ПСП встановлено необхідність наявності відповідного рішення уповноваженого органу КСП, а не одноособового рішення громадянина про створення приватного підприємства.

Отже, суди дійшли висновку, що за таких обставин одноособове рішення засновника ПСП "Оболонь" ОСОБА 1 від 26.01.2000 про створення приватного сільськогосподарського підприємства в силу положень Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" не є оформленим у встановленому порядку волевиявленням саме КСП "Оболонське" на реорганізацію або зміну організаційно-правової форми підприємства.

Суди у справі також дійшли висновку про відсутність підстав вважати, що до ПСП "Оболонь" перейшло право користування спірною земельною ділянкою, набуте КСП "Оболонське" на підставі рішення Оболонської сільської ради від 27.12.1995 № 6 та підтверджене державним актом на право постійного користування землею.

Отже, суд апеляційної інстанції, здійснюючи розгляд справи № 917/1301/19, вказав, що у справі № 917/841/19 згідно із судовими рішеннями, що набрали законної сили, судами шляхом дослідження тих же документів, якими ПСП "Оболонь" у справі, яка розглядається, обґрунтовує свої вимоги (зокрема, рішення засновника ПСП "Оболонь" ОСОБА 1 від 26.01.2000, розпорядження голови районної державної адміністрації від 08.02.2000 № 49, статут ПСП "Оболонь", розпорядження голови районної державної адміністрації від 11.04.2000 № 125), встановлено обставини щодо відсутності правонаступництва між: КСП "Оболонське" та ПСП "Оболонь".

В пунктах 7.33, 7.34, 7.36, 7.37 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/29/19 від 01.09.2020 міститься правовий висновок стосовно того, що ФГ не набуло статусу землекористувача чи статусу власника спірних земельних ділянок КСП, оскільки реорганізація КСП шляхом перетворення у ФГ не відбувалася, а було проведено реєстрацію нового підприємства, тому що при перетворенні в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично стали б учасниками цієї юридичної особи.

Таким чином, дослідження порядку паювання спірних земель свідчить про наявність двох самостійних підстав скасування судового рішення: безумовної, яка полягає у незалученні до участі у справі Криворудської селищної ради та порушення норм матеріального права, яка полягає у помилковому висновку суду першої інстанції про наявність у позивача будь-яких прав на спірну землю.

Окрім викладеного, самостійною безумовною підставою скасування судового рішення є незалучення до участі у справі в якості відповідача орендаря спірної землі.

Так, рішення державного реєстратора (індексний номер 33900415 від 17.02.2017), яке оскаржуються у даному спорі, охоплює дві реєстраційні дії:

- реєстрація права власності на земельну ділянку за державою;

- реєстрація права користування земельною ділянкою за ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт».

Згідно частини 13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, зокрема в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Абзацом 2 частини 13 ст.79-1 ЗК України законодавець в імперативному порядку визначив, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав. їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Частиною 1 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, в тому числі, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Діючим законодавством не надано можливість залишити без змін зареєстроване належним чином інше речове право - право оренди ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» за умови закриття реєстраційної справи. Виходячи з того, що частина 1 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в імперативному порядку визначає як єдиний наслідок прийняття рішення про скасування земельної ділянки одночасне закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи, ухвалення судового рішення щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки фактично припиняє інше речове право оренди, зареєстроване за ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт», правомірність набуття та реєстрації якого не є предметом розгляду справи.

Згідно з частиною 7 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Згідно з абз. третім частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи положення ч.ч. 1, 7 ст.14, частину 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та частину 13 ст.79-1 Земельного кодексу України, враховуючи, що відносно спірної земельної ділянки зареєстровано речове право оренди ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт», колегія суддів дійшла висновку, що без вирішення питання щодо правомірності набуття та/або припинення речового права оренди на спірну земельну ділянку, суд не може скасувати державну реєстрацію земельної ділянки і тим самим позбавити ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» права користування такою земельною ділянкою.

Задовольняючи позовну вимогу про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки суд першої інстанції фактично скасував реєстрацію договору оренди ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» від 05.02.2010, хоча така вимога не заявлялась, не була предметом розгляду цієї справи, договір оренди землі від 05.02.2010 є чинним, не розірваним, не скасованим жодним судовим рішенням. Питання визнання недійсним зазначеного договору оренди землі є предметом розгляду іншої господарської справи №917/46/20.

Таким чином, незалучення до участі у справі в якості відповідача орендаря спірної землі є безумовною підставою скасування судового рішення.

За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. У разі подання позову не до цієї особи за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

У постановах Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17, Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №401/1241/19 зроблено висновок про те, що встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Таким чином, незалучення до участі у справі Криворудської селищної ради або її правонаступника (на час подання позову, рівно як і на день винесення даної постанови, КСР знаходиться у стадії припинення) та ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» тягне за собою безальтернативну відмову у задоволенні позову.

Крім того, самостійною підставою відмови у задоволенні позову є той факт, що задоволення позовних вимог в принципі не може захистити жодних прав позивача.

Так, з огляду на положення статті 4 ГПК України і статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Позивач, діючи із метою захисту своїх порушених прав щодо земельної ділянки, оскаржує державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0511 площею 105,9193 га, розташованої на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області як таку, що здійснена без передбачених законом підстав і якою, на думку позивача, безпідставно змінено власника земельної ділянки на Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Відповідно до частини 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Враховуючи, що ПСП «СС «Криворудська» звернулось за захистом свого порушеного права власності на спірну земельну ділянку, обґрунтовуючи свої вимоги, тим, що реєстрація земельної ділянки за Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області на праві державної власності та реєстрація іншого речового права - права оренди на земельну ділянку за ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» порушують його майнові права щодо володіння та розпорядження земельною ділянкою, то вимога про скасування відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера жодним чином не поновить порушеного права.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права , а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи, що у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки остання взагалі припинить існування як об`єкт цивільних прав, то обраний позивачем спосіб захисту є нонсенсом, оскільки він не здатний забезпечити поновлення порушеного права власності.

Аналогічний правовий висновок, який прийнято з урахуванням аналогічних фактичних обставин у подібних правовідносинах, про те, що якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню, міститься в постанові Верховного Суду від 21 березня 2021 року справа №401/1241/19. Так, Верховний Суд зазначив, що у спорі щодо майна оспорювання рішень державних реєстраторів не є ефективним способом захисту.

Крім того, колегія суддів оцінюючи посилання позивача на те, що він є власником спірної землі відповідно висновків Вищого адміністративного суду в ухвалі від 31.01.2013 у справі №2а-1670/181/11, зазначає, що не може із цим погодитись.

По-перше, юридична оцінка, здійснена одним судом, не є обов`язковою для іншого суду в силу положень ч. 7 ст. 75 ГПК України. Колегія суддів підкреслює, що висновок суду щодо належності права є саме юридичною оцінкою, а не фактом чи обставиною матеріального світу.

По-друге, право на нерухомість в Україні підтверджуються виключно даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а цей реєстр не містить жодних записів щодо наявності і позивача прав на спірну земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0511.

Таким чином, досліджені судом докази та матеріали справи не дають підстав вважати, що позивач має будь-які права на спірну земельну ділянку.

Щодо правомірності акта індивідуальної дії, на підставі якого зареєстровано земельну ділянку та укладено договір оренди земельної ділянки, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

За приписами статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (в редакції чинній на дату прийняття розпорядження Семенівської райдержадміністрації 2010 року) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Виходячи із зазначеного, Семенівська райдержадміністрація правомірно видала 21 січня 2010 року розпорядження щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, а пізніше (05 лютого 2010 року) затвердила таку документацію та передала земельну ділянку в користування на умовах оренди ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» в межах повноважень, наданих ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», до прийняття рішення зборами співвласників щодо розподілу такої земельної ділянки.

Як розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації, так і розпорядження про затвердження такої технічної документації та надання дозволу на укладення договору оренди спірної земельної ділянки не скасовані жодним судовим органом та вичерпали свою дію виконанням.

Дійсно, предметом розгляду судової справи № 2а-1670/818/11 (№ справи в Вищому адміністративному суді № К 999/77636/11) було оскарження позивачем розпорядження № 68 від 26.01.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» та за результатами розгляду справи суд надав оцінку вказаному розпорядженню і виніс рішення про його скасування.

Але наявність вказаного судового рішення жодним чином не спростовує правомірності дій державного реєстратора щодо внесення інформації як в Державний земельний кадастр так і в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо державної форми власності на земельну ділянку, адже, скасоване судовим рішенням розпорядження не було підставою для внесення будь-якої інформації як в Державний земельний кадастр так в Державний реєстр речових прав, оскільки дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» було надано 21 січня 2010 року розпорядженням голови Семенівської РДА № 51 (том 2 а.с. (після 149), том 5 а.с.143). Зазначене розпорядження не було оскаржене в судовому порядку та було чинним як на момент внесення інформації в Державний земельний кадастр та в Державний реєстр речових прав, так є чинним і на момент розгляду цієї справи. Крім того, технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» на території Криворудської сільської ради (якою фактично створено земельну ділянку та на підставі якої проведено державну реєстрацію земельної ділянки) затверджена розпорядженням голови Семенівської РДА № 103 від 5 лютого 2010 року (том 1 а.с.143, том 2 а.с.141, том 5 а.с.155, 159). Зазначене розпорядження не було оскаржене в судовому порядку та було чинним як на момент внесення інформації в Державний земельний кадастр та в Державний реєстр речових прав, так є чинним і на момент розгляду цієї справи.

Саме на підставі зазначених актів індивідуальної дії та технічної документації було внесено дані про земельну ділянку в Державний земельний кадастр та в Державний реєстр речових прав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі, оскаржуване рішення слід скасувати з наведених вище підстав та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.275, п.3 ч.3 ст.277, ст. 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" на рішення господарського суду Полтавської області від 01.06.2021 у справі № 440/3802/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 01.06.2021 у справі № 440/3802/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Селянська спілка "Криворудська" (с. Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область, 38262, ) на користь ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" (39001, Полтавська обл., Глобинський р-н, місто Глобине, ВУЛИЦЯ ЗАВОДСЬКА, будинок 1, ) 8 644,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 30.08.2021.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя О.І. Склярук