ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 м. Дніпро Справа № 908/344/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Іскож-2000 на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 (повний текст складено 12.05.2021, суддя Левкут В.В.) у справі № 908/344/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Формстиль (03151, м. Київ, вулиця Донецька, буд. 8/10)

до відповідача Приватного акціонерного товариства Іскож-2000 (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 1)

про стягнення 256 368,77грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю Формстиль звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Іскож-2000 про стягнення 256 368,77грн. - коштів за непоставлений товар, що були проведені відповідачем в якості передплати за договором поставки № 42 від 19.06.2020. Позов обґрунтовано умовами договору та приписами ст.ст. 536, 625 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що на виконання умов договору поставки № 42 від 19.06.2020 він здійснив передплату у розмірі 70% від суми, вказаної у рахунку (рахунок № 229 від 19.06.2020 на суму 748872,00 грн.), що складає 525 000,00 грн. згідно платіжних доручень № 210 від 24.06.2020, № 213 від 26.06.2020 та № 216 від 01.07.2020, за поставку товару тканини поліамідної з поліуретановим покриттям спецпризначення кольору ММ-14, в кількості 3600,00 п/метрів. Решта оплати за поставлений товар у розмірі 30%, відповідно до умов договору, здійснюється протягом трьох банківських днів після відвантаження товару. В рахунок оплаченої суми позивачем отримано тканину в кількості 1841,80 п/метра, згідно видаткових накладних. Таким чином, відповідачем поставлено тканини на суму 383131,23 грн. На виконання п. 2.4 договору позивач здійснив доплату за поставлений товар у розмірі обумовлених 30% від суми фактично отриманого товару у сумі 114500,00 грн. Отже, позивач фактично сплатив на користь відповідача 639500,00 грн. Однак, решта товару, за який здійснена передплата у розмірі 256368,77 грн., поставлена не була, жодних повідомлень чи узгоджень іншої дати поставки від відповідача не надходило. Позивач 26.12.2020 направив на адресу відповідача лист, яким просив повернути кошти, однак вказаний лист продовжував залишатись у поштовому відділенні, а з телефонної розмови з представником відповідача стало зрозуміло, що неотримання вимоги є умисним, що свідчить про ухилення від відповідальності з повернення коштів з боку відповідача. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 256368,77 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 позов задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Іскож-2000 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Формстиль 256368,77 грн. передплати та 3845,53 грн. судового збору.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство Іскож-2000 звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 908/344/21 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову про стягнення 256368,77грн. відмовити у повному обсязі.

Скаржник посилається на такі обставини:

- відповідач участі у судових засіданнях у справі не брав, відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог не надавав, оскільки не отримував копію ухвали про відкриття провадження у справі та не був належним чином повідомлений про дату і час судових засідань;

- позивачем не надано жодного доказу щодо отримання відповідачем вимоги та відмови в її задоволенні. Посилання позивача на усну відмову відповідача від отримання вимоги не є належним доказом та не може бути взяте судом до уваги.

- суд при винесенні рішення неправильно застосував ст. 530 ЦК України, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставою для скасування рішення.

Отже, рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 є незаконним, необгрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального права без встановлення всіх обставин, що мають значення для розгляду справи, а отже, підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Іскож-2000 на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 908/344/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 01.09.2021 о 14:15 год.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

01.09.2021 прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід залишити без змін з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Приватним акціонерним товариством Іскож-2000 (постачальником, відповідачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Формстиль (покупцем, позивачем у справі) 19.06.2020 укладено договір поставки № 42 (надалі договір).

За умовами п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця тканину поліамідну з поліуретановим покриттям спецпризначення кольору ММ-14 власного виробництва (далі товар) згідно графіку поставки, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору за угодою сторін кількість, а також ціна товару визначаються в рахунках-фактурах та видаткових накладних на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною договору.

У пункті 2.4 договору вказано, що оплата здійснюється на підставі рахунку-фактури в розмірі 70% передплати вартості партії товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів з моменту надання рахунку фактури постачальником. Решта сплачується протягом 3-х банківських днів після відвантаження товару.

Згідно з п. 3.1 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку партії товару покупцю через 30 календарних днів з дати передплати у розмірі 70% вартості партії товару.

Пунктом 3.2 договору обумовлено, що у разі, якщо постачальник не може поставити товар у термін, зазначений у графіку відвантаження, він зобов`язаний за два дні до дати такої поставки повідомити про це покупця та повернути отриману передплату на першу його вимогу.

Згідно з п. 4.5 договору постачальник зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якість товару, що поставляється, повинна відповідати чинним технічним умовам заводу-виробника або державним стандартам на аналогічний товар і за необхідності підтверджуватись паспортом якості або іншими документами.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з п. 8.2 договору у разі, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін не заявить про його припинення, то цей договір вважається пролонгованим на той же термін і на тих самих умовах.

На виконання умов договору поставки позивачем згідно виставленого відповідачем рахунку на оплату № 229 від 19.06.2020 на суму 748872,00 грн. на поставку товару (матеріал з полімерним покриттям спецпризначення ММ-14 1 гат в кількості 3600 пог.м на суму 748872,00 грн. з ПДВ) сплачено суму передплати (70%) у розмірі 525000,00 грн. згідно платіжних доручень:

№ 210 від 24.06.2020 на суму 200000,00 грн.,

№ 213 від 26.06.2020 на суму 100000,00 грн.,

№ 216 від 01.07.2020 на суму 225000,00 грн.

Відповідачем на адресу позивача поставлено товар у кількості 1841,80 п/метра на суму 383131,23 грн., що підтверджується видатковими накладними:

№ 120 від 07.07.2020 585,20 п/метра на суму 121733,30 грн.,

№ 134 від 20.07.2020 626,60 п/метра на суму 130345,33 грн.,

№ 141 від 23.07.2020 630,00 п/метра на суму 131052,60 грн.

На виконання п. 2.4 договору позивач здійснив доплату за поставлений товар у розмірі обумовлених 30% від суми фактично отриманого товару у сумі 114500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 238 від 09.07.2020 на суму 36500,00 грн.,

№ 270 від 22.07.2020 на суму 39000,00 грн.,

№ 290 від 28.07.2020 на суму 39000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач фактично сплатив на користь відповідача 639500,00 грн., однак, решта товару, за який здійснена передплата у розмірі 256368,77 грн., поставлена не була.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки, позивач 26.12.2020 направив на адресу відповідача лист вих. № 1585/1 від 21.12.2020 щодо повернення грошових коштів, в якому зазначив, що поставлений ПрАТ Іскож-2000 товар виявився неякісним, з технологічними дефектами, тому в подальшому ТОВ Формстиль відмовилось від отримання недопоставленого товару, посилаючись на п. 4.5 договору, у зв`язку з чим позивач просив вжити відповідних заходів щодо перерахування грошових коштів у сумі 256368,77 грн., що включатиме різницю між загальною сумою перерахованих коштів та вартістю отриманого матеріалу (тканини). Зазначений лист позивачем направлений на адресу відповідача 26.12.2020, проте відповідачем не отриманий та повернутий 11.02.2021 за зворотною адресою, про що свідчить інформація ПАТ Укрпошта.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором і неповернення коштів за вимогою позивача стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторонами у п. 3.1 договору визначено строки поставки товару: через 30 календарних днів з дати передплати у розмірі 70% вартості партії товару. Узгодження сторін про продовження строку поставки відповідно до п. 3.2 договору відсутнє.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем передплату у розмірі 70% вартості партії товару здійснено трьома платежами 24.06.2020, 26.06.2020, 01.07.2020, отже, кінцевою датою поставки є 31.07.2020.

Обставини справи свідчать, що обумовлений договором поставки товар, за який позивачем здійснено передплату у розмірі 70% його вартості, відповідачем поставлений частково: лише в кількості 1841,80 п/метра на суму 383131,23 грн., замість 3600 п/метрів на суму 748872,00 грн. Також позивачем здійснено доплату за поставлений товар в розмірі обумовлених 30% від суми фактично отриманого товару у сумі 114500,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару у визначені договором строк та у відповідній кількості, всупереч умов договору та вимог чинного законодавства України, не виконав, що призвело до виникнення у останнього зобов`язання з повернення передплати у розмірі 256368,77 грн. за непоставлений товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена правова норма передбачає можливість пред`явлення до продавця альтернативних вимог або передати обумовлений договором купівлі-продажу товар, за який вже здійснена попередня оплата, або вимагати сплаченої за товар суми. Право вибору при цьому належить покупцеві.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 1585/1 від 21.12.2020 щодо повернення грошових коштів в сумі 256368,77 грн., які є різницею між загальною сумою перерахованих коштів та вартістю отриманого матеріалу (тканини) згідно договору поставки № 42 від 19.06.2020. Зазначений лист позивачем направлений на адресу відповідача 26.12.2020, проте відповідачем не отриманий та повернутий 11.02.2021 за зворотною адресою, про що свідчить інформація ПАТ Укрпошта.

З часу здійснення передплати та направлення листа-претензії жодних дій на виконання своїх зобов`язань за договором у повному обсязі відповідачем не здійснено (крім часткової поставки товару), після пред`явлення позову останній не висловлював наміру вчинити дії з виконання своїх зобов`язань, а тому суд визнає позовні вимоги про стягнення з відповідача сплаченої позивачем суми передплати в розмірі 256368,77 грн. обґрунтованими.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт неповернення відповідачем у визначений термін (згідно вимог позивача та діючого законодавства) суми передплати є доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Отже, позивачем підтверджено наявність боргу у відповідача у сумі 256368,77 грн., однак всупереч вимогам позивача та приписам чинного законодавства, сума передплати останньому не повернута, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 256368,77 грн. задовольняється судом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б спростувати обґрунтованість заявлених позовних вимог.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення про час та місце судового розгляду спростовуються рекомендованим повідомленням, з якого вбачається наявність підпису одержувача (а.с. 47).

Доводи про невиконання вимог ст. 530 ЦК України спростовуються статусом поштового відстеження (а.с. 26), з якого вбачається, що відправлення знаходиться у точці видачі, що свідчить про виконання позивачем вимог вказаної статті.

Інших доводів для скасування оскаржуваного рішення не наведено.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Іскож-2000 на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 908/344/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 у справі № 908/344/21 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство Іскож-2000.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.09.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко