СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2021 р. Справа № 905/575/21

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючий (суддя-доповідач): Судді: Стойка О.В. Попков Д.О., Барбашова С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця м.Лиман, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від01.06.2021 року
у справі№905/575/21 (суддя Величко Н.В.)
за позовом до відповідача: про Акціонерного товариства Українська залізниця м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця м.Лиман, Донецька область Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча м.Маріуполь, Донецька область стягнення 14 866, 08 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року до господарського суду Донецької області звернулося Акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область (далі-Позивач) з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча м. Маріуполь, Донецька область (далі-Відповідач) про стягнення додаткових зборів і плат у розмірі 14 866,08 грн, з яких: 12 050,64 грн - плата за користування вагонами; 2 408,76 грн - збір за зберігання вантажу; 406,58 грн - збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.06.2021 року у справі №905/575/21 в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення 14 866,08 грн - відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення скасувати та прийняти у справі №905/575/21 нове судове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача додаткових зборів і плат у розмірі 14 866,08 грн - задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, так як на момент розгляду справи по суті та прийняття спірного рішення судом, в матеріалах справи були належні та достовірні докази, які підтверджували законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Позивач також зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 20.05.2021, в якій суд надав Позивачу строк на надання письмових пояснень щодо номеру потягу та детального нормативного - обґрунтованого розрахунку заявлених сум - була отримана Позивачем лише 25.05.2021. Строк виконання вищезазначеної ухвали судом було визначено до 26.05.2021, в той чай як на момент її отримання уповноважений представник Позивача у даній справі перебував на лікарняному, тому об`єктивно не мав можливості у встановлені строки виконати зазначені в ухвалі вимоги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 у справі №905/575/21 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" м. Лиман, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2021 року та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч. 10 ст. 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Позивача, за змістом якого Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та прохав суд спірне рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

- укладення 30.06.2020 між сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 00191129/2020-0001, предметом якого відповідно до п. 1.1 є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Позивача, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Відповідача, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги;

- укладення 28.02.2017 між сторонами договору №1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча при станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії Донецька залізниця;

- підписання сторонами 17.07.2018, 19.11.2019 року додаткових угод, якими внесено зміни до договору №1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії.

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

Позовні вимоги в суді першої інстанції Позивач обґрунтовував тим, що між ним та Відповідачем укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 00191129/2020-0001 від 30.06.2020 та договір №1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії, але в порушення строків, встановлених у вказаних договорах, Відповідач вивіз вагони потягу №3601 зі станції пізніше обумовленого часу, у зв`язку з чим вважав наявними підстави до стягнення плати за користування цими вагонами в розмірі 12 050,64 грн, збору за зберігання вантажу в розмірі 2 408,76 грн та збору за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях в розмірі 406,58 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що несвоєчасне звільнення колій станції Маріуполь-Сортувальний потягом №3303 сталося з причин, що не залежать від Відповідача (вантажоодержувача), а напроти, через причини, що залежать від Позивача, а саме: подавання вагонів, кількість яких значно перевищувала переробну спроможність вантажних фронтів; збільшення середньодобової кількості прибуття вагонів, що призвело до ускладнень в експлуатаційній роботі станцій комбінату та безпеки руху.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначав, що у позовній заяві Позивачем зазначено, про простій протягом 42 годин поданого ним 24.10.2020 о 13:40 год. на станцію Маріуполь - Сортувальний зі станції Волноваха потягу №3601, до якого входило 53 вагони, з яких 19 порожніх власних вагонів, 34 платформи з порожніми контейнерами, в той час як всі надані останнім докази на підтвердження фактичних обставин справи стосуються факту простою потягу №3303 в складі 53 вагонів. Судом зазначено, що Позивач не виконав вимоги ухвали суду від 20.05.2021, не надав до суду письмові пояснення щодо номеру зазначеного потягу, а також детального нормативно-обґрунтованого розрахунку вимог щодо кожного вагону окремо з зазначенням конкретного періоду розрахунку та бази нарахування. Суд дійшов висновку, що подані разом з позовною заявою докази на підтвердження обставин, на які посилається Позивач - є неналежними, оскільки на їх підставі неможливо встановити обставини, які входять до предмета доказування у справі, а отже вимоги Позивача є необґрунтованими та недоведеними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту позовної заяви, обставинами якими Позивач обґрунтовує позовні вимоги, є простій протягом 42 годин 06 хвилин на станції Волноваха Донецької залізниці поїзду №3601 у складі 53 вагонів, з яких 19 порожніх власних вагонів Позивача та 34 платформ з порожніми контейнерами.

На підтвердження вищезазначених позовних вимог Позивачем до суду першої інстанції було надано наступні документи: заяву про приєднання та повідомлення про укладення договору про надання послуг перевезення вантажів залізничним транспортом №00191129/2020-0001 від 30.06.2020; договір №1/28 від 28.02.2017 про експлуатацію залізничної під`їзної колії та додаткові угоди до нього; натурний лист поїзда №3303; пам`ятка №3251 від 24.10.2020 про подавання вагонів; акт про затримку вагонів №1-140 від 26.10.2020; акт загальної форми №6-602 від 07.11.2020; відомість плати за користування вагонами №1011924р; накопичувальна картка №10111278; претензія №МДонФілія-2007/5215 від 31.12.2020; відповідь на претензію №94/78 від 25.01.21; лист №261/121 від 17.02.21; акт обстеження умов роботи на під`їзній колії від 16-17.05.2018; правовстановлюючі (статутні) документи, копії яких долучено до матеріалів справи.

Всі вищезазначені документи стосуються потягу з номером №3303, в той час, як предметом спору в даній справі відповідно до змісту самої позовної заяви є затримка та користування вагонами, що входили до складу потягу за номером №3601.

До позовної заяви Позивачем також було додано розрахунок суми належних залізниці платежів при затримці вагонів по станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії Донецька залізниця, який містить посилання на номери вагонів потягу, проте, не містить посилання на номер потягу.

Крім того, оскільки вищезазначений розрахунок підписаний іншої особою, ніж та, що підписала позовну заяву, то за відсутності доказів наявності її повноважень на підписання позовної заяви від імені Позивача, цей розрахунок не може доповнювати, змінювати або іншим чином корегувати обставини, які покладені в підставу позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у даній справі, її призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.05.2021 о 11:30 год. у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 39 40).

У відзиві на позовну заяву Відповідач не визнаючи позов, стверджував про наявність вини Позивача у несвоєчасному звільненні колій потягом №3303 (а. с. 41-42), проте у відзиві на відзив (а. с. 65-66) Позивач продовжував наполягати на несвоєчасному звільненні колії потягом №3601 з вини Відповідача.

В судове засідання 06.05.2021 сторони не з`явилися, судом було оголошено перерву до 20.05.2021, проте в своїх запереченнях на позов (а. с. 72-73) Відповідач зауважив про невідповідність підстав позову наданим Позивачем доказам в частині невідповідності зазначеного номеру потягу та заперечував обґрунтованість наданого розрахунку позовних вимог. До зазначеного заперечення були додані докази його направлення на юридичну адресу Позивача від 11.05.2021 (а. с. 76-77).

В судове засідання 20.05.2021 представники сторін не з`явилися, судом оголошено перерву до 01.06.2021 та зобов`язано Позивача у строк до 26.05.2021 надати до суду письмові пояснення щодо номеру потягу, що є предметом спору у цій справі та детальний нормативно-обґрунтований розрахунок вимог щодо кожного вагону окремо з зазначенням конкретного періоду розрахунку та бази нарахування.

Встановлено, що копія вказаної ухвали суду отримана Позивачем 25.05.2021 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 221, проте до моменту винесення судом спірного рішення 01.06.2021 будь-яких повідомлень з боку Позивача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 162 ГПК України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів погоджується с висновками суду першої інстанції, що надані Позивачем на підтвердження фактичних обставин справи докази стосуються потягу №3303, а тому не відносяться до обставин затримки вагонів потягу №3301. Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції правомірно та в межах приписів чинного законодавства дійшов обґрунтованого висновку, що надані Позивачем разом з позовною заявою докази (документи) є неналежними, оскільки на їх підставі неможливо встановити обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, а отже заявлені вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Твердження Позивача, що на час отримання ухвали суду першої інстанції від 20.05.2021 представник Позивача, якому було доручено виконання вищезазначеної ухвали перебував на лікарняному в період з 05.05.2021 по 12.06.2021, що унеможливлювало вчинення зазначених в ухвалі дій є необґрунтованими, так як Позивач не був позбавлений можливості повідомити суд першої інстанції про даний факт та клопотати про продовження встановленого судом процесуального строку.

Доводи Позивача, що вищезазначена ухвала була отримана ним лише 25.05.2021, а строк її виконання було встановлено до 26.05.2021, що об`єктивно унеможливлювало її виконання у зазначені процесуальні строки не приймаються колегією суддів до уваги, так як Позивач взагалі не використав наданої процесуальної можливості конкретизувати підстави позовної заяви до моменту розгляду справи по суті 01.06.2021.

Відповідно до матеріалів справи, Позивач мав достатньо процесуального часу для виправлення помилки в найменуванні потягу та конкретизації вагонів, затримкою яких він обумовлює позовні вимоги, або направлення до суду відповідних документів на підтвердження обставин, покладених в основу позовних вимог, а також не був позбавлений можливості направити до судових засідань свого представника для надання відповідних пояснень, заперечень чи доповнень в межах розгляду справи.

Судова колегія не вбачає сенсу досліджувати обґрунтованість та законність висновку суду щодо недоведеності належними доказами обставин, покладених в обґрунтування позовної заяви, оскільки наведені в апеляційній скарзі інші обставини не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

За таких підстав рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2021 у справі №905/575/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги (Акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2021 року у справі №905/575/21 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця м. Лиман, Донецька область.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.09.2021

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков