СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" вересня 2021 р. Справа № 905/352/16

Суддя Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Семіволос Олени Миколаївни , м. Харцизьк, Донецька область (вх.№ 2633 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 у справі № 905/352/16 (суддя Говорун О.В.; повне рішення складено 03.03.2016)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця Семіволос Олени Миколаївни , м.Харцизьк, Донецька область

про стягнення 108567 грн 61 коп.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Семіволос Олени Миколаївни про стягнення 108567 грн 61 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 58031 грн 15 коп., проценти за кредитним договором - 37733 грн 15 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6809 грн 57 коп. та пеня - 5993 грн 74 коп.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 у справі № 905/352/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Семіволос Олени Миколаївни на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 58031 грн 15 коп. заборгованості за кредитом, 37733 грн 15 коп. процентів за кредитним договором, 6809 грн 57 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та 1538 грн 60 коп. витрат з оплати судового збору. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Фізична особа-підприємець Семіволос Олена Миколаївна 12.08.2021 звернулась до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою вих. № 1208/21 від 12.08.2021, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 у справі № 905/352/16 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» залишити без задоволення.

Крім того, заявник апеляційної скарги просить вважати причину пропуску на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 у справі № 905/352/16 поважною та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вказаного рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги суд зазначає наступне.

З 15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, що зумовлює розгляд апеляційної скарги за правилами Господарського процесуального кодексу України у новій редакції.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з приписами п. 13 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017), апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Донецької області 29.02.2016 у судовому засіданні було оголошено вступу та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2016.

Отже, строк на звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, з урахуванням приписів статті 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції до 15.12.2017), закінчився 13.03.2016.

Скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою 12.08.2021, що підтверджується штампом на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга (трек-номер відправлення 845).

Тобто, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Семіволос Олени Миколаївни на рішення Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 у справі № 905/352/16 подана відповідачем з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження майже на 5,5 років.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 цієї статті).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»). Натомість подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції більше ніж через рік після прийняття такої ухвали за відсутності об`єктивних поважних причин пропуску встановленого законом строку, є порушенням принципу юридичної визначеності.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі відповідач посилається на те, що він не знав про розгляд цієї справи та дати судових засідань, не був обізнаний про факт ухвалення оскаржуваного рішення, а також не був присутній під час його проголошення. Також відповідач зазначив, що на момент ухвалення та оприлюднення рішення був чинним загальний порядок повідомлення учасників процесу про дати судових засідань та факт ухвалення судових рішень, але при цьому суди мали можливість повідомляти про факт ухвалення своїх рішень шляхом опублікування відповідної інформації на своїх офіційних сайтах. Разом із тим скаржник зазначає, що згідно із наявною на сайті Господарського суду Донецької області інформацією будь-які повідомлення про дати судових засідань (10.02.2016, 29.02.2016) та про факти проголошення вступної і резолютивної частин рішення, складення повного тексту та його опублікування - відсутні, у зв`язку з чим він не мав можливості дізнатись про розгляд цієї справи, а про існування оскаржуваного рішення дізнався лише 09.08.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Однак, зазначені заявником у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи № 905/352/16.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на час прийняття оскаржуваного рішення у справі, місцезнаходженням відповідача є: 86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Лугова, буд. 11.

Докази, що підтверджують знаходження відповідача за іншою адресою на час здійснення судом першої інстанції провадження у справі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що наданий відповідачем до апеляційної скарги, місцезнаходженням відповідача також є: 86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Лугова, буд. 11.

Листом від 24.06.2016 № 7-14-286 УДППЗ Укрпошта повідомила, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України» від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» (зі змінами) органи поштового зв`язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідач, на час розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення, знаходився на території проведення АТО, тому відповідно до приписів п.п. 4 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2015 № № 01-06/2291/15) ухвала суду про порушення провадження у справі № 905/352/16 від 27.01.2016, ухвала про відкладення розгляду справи від 10.02.2016 та оскаржуване рішення були розміщені на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчить наявні у справі роздруковані сторінки з мережі Інтернет від 02.02.2016, 17.02.2016 та 21.03.2016 (т. 1 а.с. 49, 53, 69).

Крім того, відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень» (який набрав чинності з 01.06.2006), статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Так, відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі ухвали та оскаржуване судове рішення, які були прийняті Господарським судом Донецької області в ході розгляду справи № 905/352/16, були оприлюднені судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Вищезазначені обставини свідчить про наявність у відповідача інформації про розгляд справи та про неповажність причин, викладених в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки за відсутності інших засобів зв`язку з відповідачем, судом першої інстанції вжито відповідних заходів щодо належного повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території.

Розглянувши подану скаржником заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, зазначені у заяві, є недостатньо обґрунтованими (неповажними), а тому вказане є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без руху з наданням можливості скаржнику вказати інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 3 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 ГПК України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Семіволос Олени Миколаївни (вх.№ 2633 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.02.2016 у справі № 905/352/16 залишити без руху.

2.Запропонувати Фізичній особі-підприємцю Семіволос Олені Миколаївні протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції із вмотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та доказами на їх підтвердження.

3.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені ст. 261 ГПК України.

4.Ухвалу направити ФОП Семіволос О.М. за адресою для листування: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова