РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2021Справа № 910/8897/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пламбер», м. Київ

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м. Київ

про стягнення 320 172,99 грн,

Представники сторін:

від позивача: Мінченко В.М.;

від відповідача: Антоненко Л.Л., Коцюба В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пламбер» (далі - ТзОВ «Пламбер»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»/відповідач) про стягнення 320 172,99 грн заборгованості за договором про закупівлю послуг №353/КТЕЦ-20 від 15.04.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.06.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 05.07.2021.

22.06.2021 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому КП «Київтеплоенерго» підтвердило наявність заборгованості за надані послуги перед позивачем, при цьому зазначило, що 17.06.2021 частково погасило борг у розмірі 50 000,00 грн.

22.06.2021 на електрону пошту суду та 24.06.2021 до канцелярії суду надійшли два аналогічні клопотання позивача про попереднє визначення суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

05.07.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про попереднє визначення суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

05.07.2021 суд відклав підготовче засідання на 05.08.2021.

02.08.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких КП «Київтеплоенерго» повідомляє, що після відкриття провадження у цій справі, відповідач здійснив часткову оплату боргу на загальну суму 150 000,00 грн.

04.08.2021 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи акту звірки взаємних розрахунків за період з 15.04.2020 по 26.07.2021.

05.08.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.08.2021.

27.08.2021 на електронну пошту суду надійшла заява позивача про визначення суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в якій позивач просить суд стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 15 230,00 грн.

30.08.2021 у судове засідання з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав з урахуванням часткового погашення боргу відповідачем під час провадження.

У судове засідання також з`явилися представники відповідача, про наявність заборгованості перед позивачем не заперечували, однак подали письмові заперечення на заяву позивача про визначення суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Так, з долучених відповідачем платіжних доручень № 74974 від 17.06.2021, № 750589 від 29.06.2021 та № 751155 від 08.07.2021, а також наданого позивачем акту звірки взаємних розрахунків від 26.07.2021 вбачається, що КП «Київтеплоенерго» після звернення ТзОВ «Пламбер» з цим позовом до суду, здійснило оплату за надані послуги в загальній сумі 150 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з цим позовом 01.06.2021, при цьому, як зазначено вище під час судового провадження відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 150 000,00 грн, а тому суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пламбер» (далі - виконавець) укладено договір про закупівлю послуг № 353/КТЕЦ-20, відповідно до якого виконавець зобов`язався надати на свій ризик та своїми силами послуги згідно з ДК 021:2015 « 90430000-0 Послуги з відведення стічних вод (Планове промивання труб фекальної каналізації ТЕЦ-6 реактивною многосопловою насадкою на 2020 рік), а замовник - прийняти і оплатити послуги відповідно до умов цього договору.

Ціна цього договору без ПДВ становить 268 451,99 грн, крім того ПДВ 20% - 53 690,40 грн. Загальна ціна договору становить 322 142,39 грн з ПДВ відповідно до Калькуляції. Ціна цього договору може бути зменшена, зокрема, за взаємною згодою сторін (п. 3.1. та п. 3.2. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником вартості за фактичний об`єм якісно наданих послуг, протягом 45 календарних днів з моменту складання виконавцем та підписання обома сторонами актів приймання-передачі наданих послуг.

В п. 5.4.3. договору сторони погодили, що замовник протягом 5-ти робочих днів після отримання від виконавця результатів послуг та одержання від виконавця актів приймання-передачі наданих послуг підписує і направляє виконавцеві акти приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову в прийманні наданих послуг з переліком необхідних доопрацювань.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 30.11.2020 включно, а в частині розрахунків - до повного їх завершення (п. 12.1. договору).

На виконання умов цього договору позивач надав, а відповідач прийняв каналізаційні послуги на загальну суму 320 172,99 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом надання послуг № 290 від 27.11.2020.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково у розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №74974 від 17.06.2021, №750589 від 29.06.2021, №751155 від 08.07.2021 та підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків.

Отже, внаслідок неналежного виконання КП «Київтеплоенерго» своїх зобов`язань за договором про закупівлю послуг № 353/КТЕЦ-20 від 15.04.2020, позивач просить суд стягнути заборгованість за надані послуги.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про закупівлю послуг № 353/КТЕЦ-20 від 15.04.2020, відповідно до якого позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги, передбачені цим договором, на загальну суму 320 172,99 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково у розмірі 150 000,00 грн, внаслідок чого у КП «Київтеплоенерго» утворилась заборгованість в сумі 170 172,99 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Так, пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником вартості за фактичний об`єм якісно наданих послуг, протягом 45 календарних днів з моменту складання виконавцем та підписання обома сторонами актів приймання-передачі наданих послуг.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що КП «Київтеплоенерго» порушено умови договору про закупівлю послуг № 353/КТЕЦ-20 від 15.04.2020 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог ТзОВ «Пламбер».

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в частині задоволених вимог покладаються на відповідача.

Щодо розподілу судових витрат у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 150 000,00 грн, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Водночас, згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не подано до суду будь-яких заяв щодо відшкодування судових витрат за рахунок відповідача або повернення сплаченої суми позивачу внаслідок закриття провадження у справі, суд унеможливлений вирішити питання щодо повернення судового збору. Водночас, суд роз`яснює ТзОВ «Пламбер», що останнє не позбавлене права звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 230,00 грн, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, виходячи з наведених вище положень законодавства, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, має бути поданий сторонами разом із першою заявою по суті спору.

Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, першою заявою по суті спору, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Пламбер», є позовна заява.

У позовній заяві ТзОВ «Пламбер» зазначило, що очікує понесення інших судових витрат (послуги адвоката та ін.), про що суд буде повідомлено додатково.

Отже, з наведеного вбачається, що в порушення вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України позивачем у позовній заяві не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які він очікував понести у зв`язку із розглядом справи, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні цієї вимоги.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пламбер» до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в частині стягнення основного боргу в розмірі 150 000,00 грн - закрити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пламбер» про стягнення заборгованості у розмірі 170 172,99 грн задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пламбер» (03035, місто Київ, вулиця Генерала Шаповала, будинок 2, офіс 317; ідентифікаційний код 40413845) заборгованість в сумі 170 172 (сто сімдесят тисяч сто сімдесят дві) грн 99 коп. та судовий збір у розмірі 2 552 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) грн 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 02.09.2021.

Суддя В.В. Бондарчук