ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"26" серпня 2021 р. Справа № 924/649/21
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи
за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області м. Волочиськ Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, м. Київ
до фізичної особи-підприємця Карвацького Олега Івановича, м. Городок Хмельницької області
про стягнення 12806,29 грн, що еквівалентно 439,47 євро, плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні,

встановив: керівник Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області м. Волочиськ Хмельницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, м. Київ з позовом до фізичної особи-підприємця Карвацького Олега Івановича, м. Городок Хмельницької області про стягнення 12806,29 грн, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день проведення розрахунку, 439,47 євро, плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Ухвалою суду від 29.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк для подання суду, зокрема відзиву на позов до 16.07.2021.
В обґрунтування позову прокурор посилається на здійснення Київським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки, 21.05.2020 габаритно-вагового контролю транспортного засобу, належного відповідачу, за результатами чого зафіксовано перевезення вантажу із перевищенням габаритно-вагових норм. Як на правову підставу позову посилається, зокрема на положення ст. ст. 909 ЦК України, ст. ст. 1, 6, 33, 34, 48 Закону України Про автомобільний транспорт, ст. 29 Закону України Про дорожній рух, ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги, Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.1997 №363, Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306.
Відповідач відзиву на позов не надав, причини не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 05.07.2021.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:
На підставі направлення на рейдову перевірку від 14.05.2020 №000183 працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 18.05.2020 по 24.05.2020 та відповідно до щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, графіка щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю на травень 2020 року проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
За результатами габаритно-вагового контролю в місці проведення а/д Р03 під`їзд до М-03 м. Київ працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.05.2020 №026907. В акті зафіксовано: автомобіль DAF XF 95.430 номерний знак НОМЕР_1 , причіп KOGEL SN24 номерний знак НОМЕР_2 , суб`єкта, що перевіряється Карвацький Олег Іванович, водій ОСОБА_1 , маршрут руху транспортних засобів із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування: смт Холми, Чернігівська область м. Київ 257 км, найменування та вид вантажу деревина, та вагові параметри вищезазначених транспортних засобів: нормативно допустима повна маса 40 тонн, фактична повна маса 43,1 тонн; осьові навантаження: нормативно допустиме 11-11-2 тонни, фактичне 6,9 12,4 8,0 7,9 7,7 тонн.
Згідно з довідкою від 21.05.2020 №00113397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яку складено щодо вищенаведених транспортних засобів, повна маса транспортного засобу 43,120 тонн, навантаження на осі: 1) 6,940, 2) 12,440, 3) 8,000, 4) 7,960, 5) 7,780 тонн.
До матеріалів перевірки додано копію чека зважування транспортних засобів від 21.05.2021 №05923, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ваги автомобільні тензометричні), товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 20.05.2020 №671378, згідно з якою перевізником ОСОБА_2 (воді ОСОБА_1 ) здійснювалось перевезення деревини з смт Холми до м. Києва (вантажовідправник ДП «Холминське лісове господарство»).
Згідно з наданим у матеріали справи листом відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 13.05.2021 власником автомобіля DAF моделі XF 95.430 номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу KOGEL марки SN24 номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 .
За результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо вищезазначених транспортних засобів, що належить ОСОБА_2 , складено акт від 21.05.2020 №216648.
В акті зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу з наданням послуг згідно з ТТН №671378 від 20.05.2020 відповідно до роздруківки зважування №05923 від 21.05.2020; навантаження на одиночну вісь становить 12,4 т при нормативно допустимому11 т; на строєну вісь 23,7 т при нормативно допустимому 22 т; загальна маса 43,1 т при нормативно допустимій 40 т, чим порушено п. 22.5 ПДР, перевищення параметрів від нормативу 13,1%, в тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 абз. 15 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. В акті вказано про те, що водій з актом ознайомився.
Акти, довідка підписані посадовими особами, що провели перевірку, та водієм.
Управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок від 21.05.2020 №026907 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно ТТН від 20.05.2020 №671378 (постанова КМУ від 27.06.2007 №879).
Відповідно до зазначеного розрахунку пройдена транспортними засобами відстань становить 257 км; фактична загальна маса ТЗ становить 43,120 т, що є перевищенням від нормативу на 7,8%, плату за проїзд нараховано на 3,120 т із розрахунку 0,10 євро/км. Також фактичне навантаження на одиночну вісь становить 12,440 т, що є перевищенням нормативу на 13,1%, плату за проїзд нараховано на 1,440 т із розрахунку 0,27 євро/км; фактичне навантаження на строєну вісь становить 23,740 т, що є перевищенням нормативу на 7,9%, плату за проїзд нараховано на 1,740 т із розрахунку 0,20 євро/км. Всього за 1 км проїзду 0,57 євро/км.
Зазначено, що розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм постанови КМУ від 27.06.2007 №879): П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, км; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10 в% - К=2; від 10% до 40% - К=3; більші ніж 40% - К=5).
У розрахунку вказано загальну суму до сплати 439,47 євро (0,57 х 257 х 3) та зазначено, що оплату необхідно провести в гривнях відповідно до курсу обміну НБУ на день складання розрахунку.
Розрахунок містить відмітку про отримання його копії водієм.
Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області винесено постанову від 02.07.2020 №203116 про застосування до СПД Карвацького О.І. адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 ПДР України.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №560/4534/20 задоволено апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Карвацького О.І. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця Карвацького О.І. до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов фізичної особи-підприємця Карвацького О.І. до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про застосування адміністративно господарського штрафу від 02.07.2020 №203116.
У постанові встановлено, що 21.05.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу DAF XF 95.430, номерний знак НОМЕР_3 та напівпричіп бортовий KOGEL, номерний знак НОМЕР_4 , які за свідоцтвами про реєстрацію належать позивачу. За результатами перевірки складено акт №216648 від 21.05.2020, в якому зазначено, що надання послуг з перевезення вантажу здійснювалося водієм ОСОБА_1 згідно ТТН серії ЧНБ від 20.05.2020 №671378. При цьому виявлене порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - відсутність оформлених документів, передбачених законодавством, а саме: відсутність відповідного дозволу на рух. Загальна маса транспортного засобу 43,1 т (нормативно-допустима маса 40 т), навантаження на одиночну вісь складає 12,4 т (нормативно-допустима маса 11 т), навантаження на строєну вісь 23,7 т (нормативно допустима маса 22 т). Суд дійшов висновку, що перевезення здійснювалось з перевищенням вагових параметрів від допустимої норми, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за що передбачено абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Також вказано, що на підставі висновків актів перевірки, начальником управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено 02.07.2020 постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №203116, відповідно до якої до ФОП Карвацького О.І. застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн згідно абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Проте за результатами дослідження обставин справи, суд встановив, що спірна постанова у справі про порушення законодавства на автомобільному транспорті була складена за відсутності позивача, якого, в свою чергу, не повідомлено про час та місце розгляду справи, та пояснень по суті правопорушення, встановленого відповідачем, він не надавав, що призвело до порушення його прав, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, ознайомитись з її матеріалами, а також надати пояснення та заперечення, користуватись послугами правозахисника. Вищезазначене стало підставою для скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про застосування адміністративно господарського штрафу від 02.07.2020 №203116.
У матеріали надано лист Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до відповідача (від 10.08.2020), у якому Управління повідомило про складення розрахунку від 21.05.2020 №026907 та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу.
У матеріалах справи наявний лист Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 19.11.2020, адресований прокуратурі Хмельницької області, в якому з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, якою затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Закон України Про автомобільний транспорт, вважає, що Укртрансбезпеку законодавством не наділено правом звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів. Також зазначено про те, що збільшення видатків кошторису Укртрансбезпеки в частині, що стосується надання асигнувань на сплату судового збору у 2020 році, не передбачено. Враховуючи викладене, з метою захисту інтересів держави управлінням надано інформацію щодо вжиття заходів реагування, спрямованих на примусове стягнення з ОСОБА_2 (439,47 євро) плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Листом (від 15.12.2020) керівник Волочиської окружної прокуратури повідомив позивача про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру з метою недопущення порушення економічних інтересів держави у вигляді недоотримання бюджетних коштів та про намір здіснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі позивача шляхом подання відповідної позовної заяви. Одночасно просив повідомити, чи вживатимуться позивачем заходи представницького характеру щодо стягнення в судовому порядку плати за проїзд з ПП Карвацького О.І.
У відповідь позивач листом (від 20.05.2021) повідомив, що у нього відсутнє закріплене на законодавчому рівні право на звернення до суду з відповідним позовом. Також зазначив, що ПП Карвацький О.І. не сплатив нараховану плату у добровільному порядку.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач нараховану плату за проїзд автомобільними дорогами у зв`язку з виявленим фактом перевищення нормативних параметрів при здійсненні перевезення вантажу в добровільному порядку не сплатив, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача з позовом про стягнення з відповідача цієї плати.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.
Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.
Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у відсутності такого органу.
Частинами третьою - п`ятою статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
В обґрунтування наявності підстав для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, прокурор посилається на те, що позивач є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким не вжито заходів щодо стягнення з відповідача нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу відповідача в заявленому до стягненні розмірі, що зумовлює ненадходження коштів до Державного бюджету України, та дає право прокурору здійснювати представництво інтересів держави в суді.
Так, з матеріалів справи слідує, що позивачем листами від 19.11.2020, від 20.05.2021, повідомлено прокурора про те, що Укртрансбезпеку законодавством не наділено правом звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів; що збільшення видатків кошторису Укртрансбезпеки в частині, що стосується надання асигнувань на сплату судового збору у 2020 році, не передбачено.
Таким чином, невжиття позивачем заходів щодо захисту інтересів держави шляхом стягнення з відповідача коштів в судовому порядку за умови обізнаності позивача про наявність відповідних порушень, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами на користь держави.
Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.
У підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано лист (від 15.12.2020) керівник Волочиської окружної прокуратури, у якому прокурор повідомив позивача про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру з метою недопущення порушення економічних інтересів держави у вигляді недоотримання бюджетних коштів та про намір здіснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі позивача шляхом подання позовної заяви.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт, який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Частиною 7 ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Підпунктами 2, 15, 27 п. 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
З наведеного слідує, що Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення вагових або габаритних параметрів транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно з ч. 14 ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч. 17 ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт).
За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Підпунктом 3 п. 2 Порядку визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Відповідно до визначення, наведеного у п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.
Також згідно з підпунктом 4 п. 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку).
Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль (п. 16 Порядку).
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку).
У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п. 21 Порядку).
Згідно з п. 27 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.
Пунктом 28 Порядку передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра (п. 30 Порядку).
Відповідно до п. 31-1 Порядку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Також за визначенням, наведеним у п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), товарно-транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
При цьому документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, згідно зі ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт повинні пред`являтися особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.
Як убачається з матеріалів справи, посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку належних відповідачу транспортних засобів: автомобіля DAF моделі XF 95.430 номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу KOGEL марки SN24 номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якої складено акт від 21.05.2020 №216648 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.05.2020№0013397, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.05.2020 №026907, а також здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21.05.2020 №026907.
Зокрема, вищенаведеним актом про проведення перевірки зафіксовано: відповідно до роздруківки зважування №05923 від 21.05.2020 навантаження на одиночну вісь становить 12,4 т при нормативно допустимому11 т; на строєну вісь 23,7 т при нормативно допустимому 22 т; загальна масса 43,1 т при нормативно допустимій 40 т, чим порушено п. 22.5 ПДР, перевищення параметрів від нормативу 13,1%, в тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 абз. 15 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. З акту про перевищення параметрів слідує перевищення нормативних вагових параметрів транспортних засобів, а саме: нормативно допустима повна маса 40 тонн, фактична повна маса 43,1 тонн; осьові навантаження: нормативно допустиме 11-11-2 тонни, фактичне 6,9 12,4 8,0 7,9 7,7 тонн. Довідка про результати здійснення контролю містить відомості про повну масу транспортного засобу - 43,120 тонн, навантаження на осі: 1) 6,940, 2) 12,440, 3) 8,000, 4) 7,960, 5) 7,780 тонн.
Доказів, які би спростовували зафіксовану вагу, суду не подано.
Крім того, вказані обставини також встановлені у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №560/4534/20.
Пунктами 37, 41 Порядку передбачено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.
Відповідачем дії позивача як органу, уповноваженого здійснювати нагляд та контроль за додержанням вимог законодавства у спірних правовідносинах, вчинені під час проведення перевірки та оформлені відповідними документами, оскаржені не були.
Зі складеного позивачем розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 20.11.2018 №076844 слідує, що розмір плати за проїзд визначено позивачем відповідно до вимог Порядку №879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879. Доказів, які би спростовували зазначене, суду не подано.
Аналіз вищенаведених законодавчих норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити перевізник.
У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкта господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Доказів сплати відповідачем нарахованої плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в заявленому до стягнення розмірі, доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами суду не надано.
Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.
Частинами 1, 2 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України).
За частиною першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Зміст і призначення закріпленої у Порядку № 879 плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.
З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач факт перевищення нормативно-вагових параметрів зареєстрованими за ним транспортними засобами не спростував, нараховану плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 12806,29 грн (що еквівалентно 439,47 Євро відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день проведення розрахунку) плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.
Висновок у подібних правовідносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №926/16/19, від 12.02.2020 у справі №917/210/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов керівника Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області м. Волочиськ Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, м. Київ до фізичної особи-підприємця Карвацького Олега Івановича, м. Городок Хмельницької області про стягнення 12806,29 грн, що еквівалентно 439,47 євро, плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Карвацького Олега Івановича, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_5 ) на користь держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14 (код 39816845) 12806,29 грн (дванадцять тисяч вісімсот шість гривень 29 коп.), що еквівалентно відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день проведення розрахунку 439,47 євро), шляхом зарахування їх на рахунок UA0026011 (отримувач: Управління казначейства у Шевченківському районі, ГУ ДКУ в. М. Київ, МФО 899998, , призначення платежу 22160100, плата з проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні)
Стягнути з фізичної особи-підприємця Карвацького Олега Івановича, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_5 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури, м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3 (код 02911102) 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.
Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 6 прим.: 1 до справи, 2 Волочиська окружна прокуратура Хмельницької області (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Слави, 8), 3 Хмельницька обласна прокуратура (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3), 4 Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14), 5 Північному міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки (03083, м. Київ, просп. Науки, 57), 6 - ФОП Карвацький О.І. ( АДРЕСА_2 ). Всім рек. з пов. про вруч.