У Х В А Л А

27 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/910/21

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову б/н від 17.08.2021 у справі №927/910/21

за позовом: Акціонерного товариства «Сумиобленерго»,

вул. І. Сірка, 7, м. Суми, 40035;

електронна адреса: ;

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР»,

вул. Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014;

електронна адреса: ;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Енерго-Сервіс»,

проспект Перемоги, 151-А, м. Чернігів, 14013;

предмет спору: про визнання договору купівлі-продажу недійсним; скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості; припинення права власності; визнання права власності

без виклику (повідомлення) сторін

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021, надійшов позов Акціонерного товариства «Сумиобленерго» (надалі АТ «Сумиобленерго») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс-ТКР» (надалі ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Енерго-Сервіс» (надалі ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс») з проханням:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі: матеріальний склад літ. «А-1», «А1-1», «А2-1», загальною площею 803,5кв.м., розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Ушинського, буд. 23, укладений 07.02.2020 між ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» () та ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» (), посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глоба Наталією Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі за №80;

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 07.02.2020, індексний номер 51030984, за ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» () на нерухоме майно: матеріальний склад літ. «А-1», «А1-1», «А2-1», загальною площею 803,5кв.м, розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Ушинського, буд. 23;

- визнати припиненим право власності ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» () на нерухоме майно: матеріальний склад літ «А-1», «А1-1», «А2-1», загальною площею 803,5кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати право власності на нерухоме майно: матеріальний склад літ «А-1», «А1-1», «А2-1», загальною площею 803,5кв.м, розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Ушинського, буд. 23, за ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» ( ).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; сторонам установлено строк на подання письмових заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 15.09.2021.

Також 25.08.2021, одночасно з позовною заявою, позивачем до суду подано окрему заяву про забезпечення позову б/н від 17.08.2021, з проханням заборонити ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» () здійснювати дії щодо відчуження та передання в заставу нерухомого майна: матеріальний склад літ «А-1», «А1-1», «А2-1», загальною площею 803,5кв.м., розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Ушинського, буд. 23.

Мотивуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову в межах цієї справи шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, що вибуло з приватної власності ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» на користь ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» на підставі оскаржуваного договору купівлі-продажу, що посвідчений 07.02.2020 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М., та зареєстрований в реєстрі під номером 80, позивач зазначає наступне.

Дії ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» щодо відчуження спірного нерухомого майна на користь іншої юридичної особи - ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс», керівниками яких на момент укладення вказаного правочину були пов`язані особи, на думку позивача, вчинено з метою ухилення в майбутньому від виконання в примусовому порядку судових рішень у справах №920/1276/19, №920/1277/19, за якими на користь АТ «Сумиобленерго» присуджено до стягнення з ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» 3015932,46грн (ВП №66434888, №66435176). Про це, зокрема, свідчить той факт, що відповідач 1 протягом місяця (02.01.2020 07.02.2020), з моменту відкриття проваджень в господарських справах №920/1276/19 та №920/1277/19, відчужив спірне нерухоме майно.

Враховуючи попередню поведінку відповідача 1 ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» (відчуження нерухомого майна після відкриття проваджень у судових справах про стягнення коштів) та його пов`язаність з ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс», у позивача наявні обґрунтовані припущення, що в ході вирішення даної справи або після прийняття судового рішення в цій справі, відповідачі вживатимуть заходи щодо унеможливлення звернення стягнення на нежитлову будівлю.

За доводами позивача, якщо відповідач-2 до моменту ухвалення судового рішення в цій справі здійснить відчуження вищезазначеної нерухомості, буде неможливо реалізувати правові наслідки недійсності договору в частині повернення нерухомості відповідачу 1, визнання за ним права власності на цю нерухомість, що в свою чергу, значно ускладнить поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача щодо погашення заборгованості відповідача 1 перед позивачем у межах виконавчих проваджень №66434888, №66435176, у тому числі за рахунок звернення стягнення на спірне нерухоме майно.

Судом установлено, що заява позивача б/н від 17.08.2021 про забезпечення позову подана з дотриманням вимог частин 1 та 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) щодо її форми та змісту. На підтвердження сплати до Державного бюджету України судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову заявником додано оригінал платіжного доручення № від 16.08.2021 на суму 1135грн.

За частиною 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина 6 статті 140 ГПК України).

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, установленого статтею 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Тобто, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні в випадку задоволення позову. Вжиття судом заходів забезпечення позову має бути гарантією для позивача щодо унеможливлення виконання майбутнього судового рішення, ухваленого за результатами вирішення наявного спору.

Положеннями статті 137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

За п.1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом спору в межах справи №927/910/21 є: визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 07.02.2020 між відповідачами 1 та 2, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М., зареєстрованого в реєстрі під номером 80; скасування державної реєстрації речових прав ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» на нерухоме майно; припинення права власності ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс»; визнання права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем 1 ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР». Тобто, в межах даної справи не вирішується спір про будь-які речові права позивача на спірну будівлю.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є в відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За висновком суду, припущення позивача, що впродовж судового розгляду спору або після ухвалення судового рішення в справі №927/910/21 відповідачами будуть вчинені дії щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб не ґрунтуються на належних доказах у справі.

Згідно з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (витяги сформовано станом на 10.08.2021 №269735432 та 12.08.2021 №270129245) відповідач 2 - ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» () є власником нежитлової будівлі загальною площею 803,5 кв.м., опис: матеріальний склад «А-1», «А1-1», «А2-1», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, підстава державної реєстрації речового права: договір купівлі-продажу, серія та номер: 80, виданий 07.02.2020; видавник: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Глоба Н.М. (що також оскаржується в межах даної справи).

Будь-які докази на підтвердження того, що новим власником - ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» (відповідачем 2) вчиняються дії з реалізації спірного об`єкту нерухомості (або будуть вчинені в майбутньому), матеріали даної справи не містять.

Позивачем, на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 ГПК України не доведено існування фактичних обставин, які б безумовно свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення в даній справі; порушить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем не подано жодних доказів, що підтверджують його доводи про майбутнє ухилення відповідачів 1 та 2 від виконання судового рішення в даній справі, в тому числі щодо наміру відповідача 2 відчужити належне йому спірне нерухоме майно. Мотивуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову в даній справі позивач лише висуває необґрунтовані припущення щодо недобросовісної поведінки ТОВ «Тепло-Енерго-Сервіс» у майбутньому.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача та вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 74, 76-80, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Сумиобленерго» () в задоволенні заяви б/н від 17.08.2021 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 27.08.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://www.court.gov.ua. або в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Романенко А.В.