ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 Справа № 917/956/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро"

до Фермерського господарства "Бовбасівське"

про стягнення 12 046,62 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Бовбасівське" про стягнення 12 046,62 грн, у тому числі: 10 524,00 грн - основного боргу за сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки - трактора CASE IH MAGNUM 8940, серійний номер НОМЕР_1 , на підставі акту виконаних робіт № РН-00050499 від 11.11.2019, 491,31 грн - 3% річних, 1031,31 грн - інфляційних.

Також позивач заявив до відшкодування 2270,00 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не здійснив розрахунки за надані послуги.

Ухвалою від 07.07.2021 суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема відповідачу - строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (а.с.34-35).

Ухвала від 07.07.2021 вручена відповідачу 13.07.2021, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.37). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 28.07.2021.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.15).

Ухвалою від 16.06.2021 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків (а.с.17). Позивач у встановлений строк виправив недоліки (а.с.26-31).

Ухвалою від 07.07.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/956/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановив строки для подачі заяв по суті справи (а.с.34-35).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 08.07.2021 (а.с.36-38).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

На підставі усної угоди Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" (позивач) виконав роботи та надав послуги Фермерському господарству "Бовбасівське" (відповідачу) з сервісного обслуговування сільськогосподарської техніки з використанням запасних частин і матеріалів виконавця - трактора CASE IH MAGNUM 8940, серійний номер JJA0088624, що вони підтвердили двостороннє підписаним актом виконаних робіт № РН-00050499 від 11.11.2019 (а.с.8).

Цей акт підписаний відповідачем з відміткою: «техніку після ремонту прийняв, з об`ємом виконаних робіт згоден, претензій до якості робіт і послуг не маю», а також посвідчений печаткою відповідача.

В акті виконаних робіт № РН-00050499 від 11.11.2019 сторони узгодили загальна суму вартості робіт та послуг - 10524,00 грн.

В акті виконаних робіт № РН-00050499 від 11.11.2019 сторони зазначили, що оплата за надані послуги та запчастини проводиться замовником протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту.

Отже, відповідач повинен був оплатити вартість робіт та послуг до 18.11.2019.

Позивач у позові вказує, що відповідач вказаної оплати не провів.

Зазначене стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення 10524,00 грн боргу за сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

За ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України).

Згідно із ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Разом з тим, за ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Тобто, недодержання простої письмової форми, якщо такий наслідок прямо не передбачений законом, не тягне за собою недійсність правочину, а лише позбавляє сторони права у разі виникнення спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

Наданий в матеріали справи двостороннє підписаний акт виконаних робіт № РН-00050499 від 11.11.2019 з зазначенням найменуванням виконаних робіт та послуг, їх вартості, строку оплати, свідчать про те, що між сторонами в даному випадку склалися правовідносини надання послуг та підряду.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову в частині основного боргу.

Отже, позовні вимоги про стягнення 10524,00 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивач на підставі вказаних положень заявив вимоги про стягнення 1031,31 грн інфляційних за період 19.11.2019 - 08.06.2021 та 491,31 грн - 3 % річних за період з 19.11.2019 - 08.06.2021 (а.с.9-10).

Після проведення перевірки, суд встановив, що заявлена до стягнення сума інфляційних не перевищує розрахункову.

Позовні вимоги про стягнення 1031,31 грн інфляційних суд визнає обґрунтованими та задовольняє.

Після проведення перевірки 3 % річних за період з 19.11.2019 - 08.06.2021, суд встановив неправильність розрахунку позивача (позивач не врахував, що у 2020 році було 366 днів). За вказаний період сума 3 % річних становить 490,45 грн. Позовні вимоги в цій частині суд задовольняє.

В іншій частині - вимоги про стягнення 3 % річних суд відхиляє, як помилково нараховані.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі.

При подачі позову позивач сплатив 2270,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 08.06.2021 № 17393 (а.с.7). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено виписками від 09.06.2021 (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір повністю покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Бовбасівське" (вул. Шевченка, буд. 17, с. Бовбасівка, Хорольський район, Полтавська область, 37861; ідентифікаційний код 38601195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" (вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кімн. 5, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200; ідентифікаційний код 39206071) 10 524 грн 00 коп. основного боргу, 490 грн 45 коп. річних, 1031грн 31 коп. інфляційних, 2270 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 02 вересня 2021 року.

Суддя Т. М. Безрук