ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Справа№ Б8/180-10

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Мартюк А.І.

Сітайло Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників учасників судового процесу відповідно до протоколу судового засідання від 31.08.2021

розглянувши апеляційну скаргу громадянина Швеції ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021

у справі №Б8/180-10

за позовом громадянина Швеції ОСОБА_1

в інтересах Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція"

до ОСОБА_2

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт-альтернатива"

про відшкодування збитків

у межах справи №Б8/180-10

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція"

В С Т А Н О В И В :

Суть спору.

Громадянин Швеції ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (далі позивач, ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція», товариство) з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 збитків, завданих ним товариству, як головою правління, у розмірі 370 000,00грн.

Позов мотивовано тим, що посадовою особою - головою правління товариства останньому завдані збитки в результаті укладення завідомо невигідних угод; результатом угоди було створення кредиторської заборгованості та порушення провадження у справі про банкрутство; в рамках своїх повноважень голова правління товариства мав можливість впливати як на укладення угоди, так і на її виконання.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07 червня 2021 року (суддя Янюк О.С.) суд вирішив: позовну заяву в інтересах Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» б/н від 06.09.2018 (вх. №2057/18 від 10.09.2018) до ОСОБА_2 про відшкодування збитків залишити без задоволення.

Місцевий господарський суд дійшов висновків, що заборгованість ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» перед ОСОБА_2 за договором поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7 підтверджена відповідними рішеннями судів; зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що жодним із учасників справи не висловлювались заперечення щодо відповідних вимог відповідача до позивача саме у справі про банкрутство ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція»; у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню; ані заявником ані іншими учасниками справи не було надано суду доказів визнання відповідного договору недійсним; заявником заявлено до стягнення суму збитків у розмірі 370 000,00грн, з яких: 250 000,00грн - штрафні санкції та пеня; 120 000,00грн привласнені відповідачем кошти, проте не обґрунтовано у встановленому ГПК України порядку чому саме зазначена сума є збитками та підлягає стягненню з відповідача.

Апеляційне провадження (рух справи).

Громадянин Швеції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 року просить рішення господарського суду скасувати з підстав порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апелянт, зокрема доводить те, що:

- процесуальна дієздатність на звернення до суду з даним позовом обумовлена його статусом акціонера, якому належить 15,9649% загальної кількості акцій ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція», що підтверджено серед іншого численними судовими рішеннями та, зокрема висновками Верховного Суду (Постанова Верховного Суду від 09.04.2019 р.);

- судом не досліджено обставин, що мають значення для справи та на які вказував у заяві свідок - арбітражний керуючий ОСОБА_11 , зокрема: про укладення керівництвом ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» завідомо невигідних для боржника угод, доведення до банкрутства, створення фіктивної заборгованості;

- судом необгрунтовано відмовлено у задоволенні відводу, що заявлений з підстав обґрунтованих сумнівів у здатності судді неупереджено та об`єктивно розглянути даний спір, а саме відсутності належного судового контролю за виконанням арбітражним керуючим Лахненко Є.М. повноважень керівника санації у справі про банкрутство (заява №668 від 22.02.2021р.).

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення з підстав необґрунтованості та безпідставності, а оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції - без зміни.

В обґрунтування заперечень зазначає:

- про не доведення обставин наявності у ОСОБА_1 у власності акцій ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» у розмірі 10 і більше відсотків статутного капіталу цього товариства станом на момент звернення до суду з позовом про стягнення збитків (06.09.2018);

- про безпідставність доводів щодо не вирішення питання визнання грошових вимог відповідача за наслідками оскарження ухвали господарського суду від 23.11.2011, оскільки своїми ж твердженнями апелянт зазначив про залишення згаданої ухвали за наслідками апеляційного та касаційного оскарження без змін;

- про відсутність необхідності мотивувати відхилення показів свідка ОСОБА_11 , оскільки такі не впливають на становлення обставин справи, та не спростовують обставин заборгованості боржника перед кредитором ОСОБА_2 , що встановлені судовим рішенням у справі №22ц-9146/2010, обставин набуття ОСОБА_2 прав вимоги до боржника, що встановлено рішенням господарського суду від 21.04.2011 у справі № 3/117-10/21, обставин набуття прав вимог до боржника за зобов`язаннями, які виникли на підставі договорів підряду між боржником та ФОП Коханюком;

- про безпідставність тверджень про штучне збільшення розміру кредиторської заборгованості внаслідок укладення договору поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7, оскільки товариство потребувало фінансової допомоги за обставин факту розтрати майна за попередньою змовою групою осіб, що вбачається з обставин розслідування кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 368, ч.5 ст.191 КК України;

- про невмотивованість заяви про відвід, оскільки не може бути підставою для відводу судді незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у іншій справі;

- про не можливість застосування правил підсудності даного спору, що визначені ч.6 ст. 12 ГПК України, до спору за позовом ОСОБА_1 в інтересах ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» про стягнення з ОСОБА_2 збитків у розмірі 370 000,00грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 12.07.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі головуючого судді: Грека Б.М., суддів: Станік С.Р., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №Б8/180-10 за апеляційною скаргою громадянина Швеції ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 у визначеному складі; призначено справу до розгляду на 17.08.2021.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 для розгляду справи сформовано колегію у складі: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Копитова О.С., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. про самовідвід у справі №Б8/180-10 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Копитову О.С від розгляду апеляційної скарги громадянина Швеції ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 18.02.2021 по справі №Б8/180-10.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 для розгляду справи сформовано колегію у складі: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Сітайло Л.Г., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. про самовідвід у справі №Б8/180-10 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. від розгляду апеляційної скарги громадянина Швеції ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 по справі №Б8/180-10.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 для розгляду справи сформовано колегію у складі: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Сітайло Л.Г., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л. про самовідвід у справі №Б8/180-10 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Доманську М.Л. від розгляду апеляційної скарги громадянина Швеції ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 по справі №Б8/180-10.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 для розгляду справи сформовано колегію у складі: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Мартюк А.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 прийнято справу №Б8/180-10 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І.; розгляд апеляційної скарги призначено на 31.08.2021.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Судом встановлено, що громадянин Швеції ОСОБА_1 є акціонером ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» з часткою 15,9649% від загальної кількосі акцій, що підтверджується копією доученого до позовної заяви Реєстру власників іменних цінних паперів №60094 від 24.04.2014 (а.с. 50, т.1).

Відповідно до укладно між ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляцію» (діяв як «Позичальник») та ОСОБА_2 (діяв як «Позикодавець») договору поворотної фінансової допомоги №7 від 01.07.2008 сума позики становила 412 100 грн (п.2.1.) із строком повернення позики до 01 серпня 2008 р., що становить 31 день з моменту надання суми позики (п.4.1.); при прострочені повернення позики (її частини) позичальник сплачує штраф у розмірі 50% від неповерненої суми позики (п.6.1.); при прострочені повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченого пунктом 6.1. договору, сплачує пеню в розмірі одного відсотку від суми неповернутої позикодавцю позичальником за кожен день прострочення платежу. При цьому, позичальник зобов`язаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики) збільшену з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь строк прострочення (п.6.2.) (а.с.89, т.4).

Фізична особа ОСОБА_2 на дату укладення договору поворотної фінансової допомоги №7 від 01.07.2008 був головою правління (а.с. 224, т.3).

В ухвалі Господарського суду Київської області від 22.02.2011 (суддя Скутельник П.Ф.) у справі №Б8/180-10 про банкрутство ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» встановлено, що загальний розмір вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «БЗ «Телозвукоізоляція» відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.02.2009 у справі №2-504/2009 становив 1 385 807,41 грн, у тому числі: 412 100,00грн заборгованості за договором поворотної фінансової позики від 01.07.2008 № 7; 206 050,00грн штрафу за порушення виконання умов договору; 733 538,00грн пені за порушення виконання умов договору; 6 015,01грн 3% річних за порушення виконання умов договору; 26 374,40грн інфляційних збитків. Водночас, вказаною ухвалою суду визнано безспірні грошові вимоги відповідача, зокрема, у розмірі 412 100,00грн боргу за договором поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою суду від 23.11.2011 у справі №Б8/180-10 про банкрутство ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція», зокрема, визнано грошові вимоги відповідача до позивача у тому числі у розмірі 250 000,00грн (штраф та пеня за порушення умов договору поворотної фінансової позики від 01.07.2008 № 7).

Керуючим санацією ПрАТ «БЗ «Теплозвкоізоляці» ОСОБА_11 укладено із ТОВ «АФ «Олеся» договір №01/10-13-02 від 01.10.2013 відповідно до якого, зазначена особа надає позивачу послуги з аналізу фінансово-господарського стану підприємства на предмет виявлення ознак неплатоспроможності та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства (а.с. 213-215, т.3).

Із змісту відповідного звіту від 23.10.2013 вбачається, що незважаючи на достатній обсяг оборотних коштів, у 2008 році ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» уклав договір поворотної фінансової допомоги №7 від 01.07.2008 з пов`язаною особою на короткий термін. Оскільки позика не була вчасно повернута, це призвело до штучного збільшення розміру кредиторської заборгованості за рахунок штрафів та пені, а в подальшому до відкриття на цій підставі провадження з банкрутства. Вище наведені факти свідчать про те, що з боку керівництва виявлено дії з метою навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства. Встановлення в процесі судового розгляду наявності зловживань в діях керівництва при укладення вищенаведеної угоди, може бути ознакою умисних дій керівництва з доведення підприємства до банкрутства (а.с. 229, т.3).

Мотиви постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до норми п.8 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За нормою п.12 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до норм ст. 47 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на час укладення договору поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7) виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган,визначений статутом; виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства; виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їх рішень; виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства в межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом; виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим директор, генеральний директор).

Відповідно до ст.48 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на час укладення договору поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7) голова правління акціонерного товариства вправі без довіреності здійснювати дії від імені товариства.

Серед загальних засад цивільного законодавства визначені, зокрема справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведених норм статей 47, 48 Закону України «Про господарські товариства», статей 3, 92 Цивільного кодексу України виконавчий орган акціонерного товариства, зокрема голова правління покликаний діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Добросовісність та розумність при виконанні, зокрема головою правління покладених на нього обов`язків полягає у прийнятті ним необхідних та достатніх заходів для досягнення мети діяльності для господарського товариства.

Виконавчий орган акціонерного товариства несе відповідальність за збитки, заподіяні юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи, зокрема у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків, у тому числі з урахуванням згаданих принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (стаття 22 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави відповідальності визначено нормою ч.1 статті 1166 Цивільного кодексу України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для стягнення збитків слід довести наявність факту заподіяння збитків, протиправну поведінку відповідальної особи, причинно-наслідковий зв`язок між збитками та виконанням чи неналежним виконання особою своїх обов`язків, розмір збитків.

Для з`ясування факту заподіяння збитків у розглядуваному випадку внаслідок укладення договору поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7 суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виходити із співставлення того, яким став обсяг зобов`язань товариства після вчинення згаданого договору з тим обсягом зобов`язань, який був би, якби цей договір не був укладений.

Суд виходить з того, що особа, яка діє як виконавчий орган товариства може впливати на поведінку товариства, зокрема визначати стратегію господарської діяльності товариства, вступ чи відмову від вступу у відповідні договірні відносини.

Крім того, при з`ясуванні розміру відповідальності (суми збитків) суд апеляційної інстанції вважає, що слід брати до уваги звичайні умови ділової практики та інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України):

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 73 ГПК України передбачено:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 ГПК України:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 76 ГПК України встановлює:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За нормами статті 86 ГПК України:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції вважає, що в розглядуваному випадку обов`язок доведення тверджень, що свідчать про неправомірність поведінки відповідача - виконавчого органу товариства, у тому числі за критеріями її недобросовісності чи нерозумності, покладається на позивача, а також довести розмір збитків.

Разом з тим, суд враховує, що на відповідачі лежить обов`язок спростувати відповідні обставини, а саме доводити, що при усіх обставинах, що склалися у спірній ситуації він вжив залежних від нього заходів з тією ступеню добросовісності та розумності, які від нього вимагалися. Слід також зазначити, що доведення заперечних тверджень щодо твердження позивача не може бути покладено на останнього.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як стверджує позивач посадовою особою ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» ОСОБА_2 укладено завідомо невигідну угоду - договір поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7 для товариства, внаслідок чого збільшено кредиторську заборгованість чим завдано збитки.

В обґрунтування свого твердження позивач наводить, зокрема висновки звіту аудитора від 23.11.2013, з якого вбачається, що незважаючи на достатній обсяг оборотних коштів, у 2008 році ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція» уклав договір поворотної фінансової допомоги №7 від 01.07.2008 з пов`язаною особою на короткий термін (один місяць).

На спростування тверджень позову в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що на момент укладення згаданого договору поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7 він обіймав посаду голови правління ПрАТ «БЗ «Теплозвукоізоляція»; пояснити чи існували обставини, які унеможливлювали виконання ним своїх повноважень на момент укладення згаданого договору поворотної фінансової допомоги не зміг з посиланням на те, що не може пригадати; пояснити порядок укладення такого виду договору з огляду на суму позики, зокрема чи вимагалося будь-яке погодження для посадової особи на його укладення, пояснити не зміг пославшись на неможливість пригадати; мету отримання товариством коштів пояснив необхідністю виконання кредитних зобов`язань перед банком, зауваживши про фактичне використання товариством суми позики для цієї мети; обумовленість великого розміру санкцій, які передбачено договором, пояснив високим ризиком неповернення позики. Крім того, ОСОБА_2 зауважив, що фактичний контроль над товариством здійснював голова наглядової ради товариства, який також мав вплив на головного бухгалтера товариства.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, зокрема щодо суми позики (412 100 грн), розмір передбачуваних штрафних санкцій за її неповернення, надто короткий термін на який його укладено (один місяць), особу, яка підписала договір в інтересах товариства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав вважати, що ОСОБА_2 , як виконавчий орган господарського товариства, не міг не знати про фінансовий стан останнього, розумно оцінити реальність досягнути поставленої мети з якою товариство бере позику, а також, будучи обізнаним про ризики товариства не виконати умови договору, міг передбачити ймовірність заподіяння збитків товариству через застосування передбачених договором санкцій; суд критично оцінює твердження ОСОБА_2 про не обізнаність з обсягом повноважень заступника з технічних питань, який підписував договір зі сторони товариства.

Слід звернути увагу, що за результатом вирішення спору щодо невиконання умов договору поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7 рішенням Ірпінського міського суду від 25.02.2009 р. постановлено стягнути з ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» на користь ОСОБА_2 1 378 062, 40 грн, в тому числі: заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7 в розмірі 412 100 грн, штраф за порушення виконання умов договору в сумі 206 050 грн, пеню за порушення виконання умов договору в сумі 733 538 грн, 3% річних за порушення виконання умов договору в сумі 6015 грн, інфляційні збитки в розмірі 26 374, 40.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги висновки Апеляційного суду Київської області у справі № 22Ц-9146/2010 за наслідками апеляційної перевірки рішення Ірпінського міського суду від 25.02.2009 р., в результаті чого розмір штрафу зменшено до 100000 грн, а розмір пені - до 150000 грн.

При цьому, апеляційний суд зауважив, що:

- суд не врахував, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків;

- на час укладення сторонами договору та на час вирішення спору судом позивач був головою правління ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» і мав можливість вплинути на вирішення питання про повернення коштів, але не зробив цього.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 , уклавши договір поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7, не діяв в інтересах господарського товариства в рамках вимог щодо виконання своїх обов`язків добросовісно та розумно, оскільки, побоюючись ризиків неповернення позики, передбачив високі фінансові санкції, а згодом використав механізм цих санкцій, заявивши їх до стягнення з товариства, що очевидно завдало товариству збитки.

Для суду апеляційної інстанції очевидною є недобросовісність та нерозумність дій ОСОБА_2 по вступу у ризиковані договірні відносини з товариством, щодо фінансового стану якого він, з огляду на свою посаду, мав усю оперативну інформацію.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що розумні дії голови правління ОСОБА_2 могли виключити завдання товариству збитків, якби він діяв з тою ступеню обачності та обережності, яка від нього очікувалася, як від керівника виконавчого органу товариства, та якби він вжив необхідних заходів для належного виконання покладених на нього за посадою обов`язків, зокрема в рамках контролю за діями заступника з технічних питань та належної організації системи управління господарським товариством.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність сукупності підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді збитків.

При розрахунку суми збитків, що завдані товариству, суд виходить із суми штрафних санкцій за договором поворотної фінансової допомоги від 01.07.2008 № 7, які було визнано як надмірні та у стягненні яких відмовлено.

Разом з тим, оскільки розмір заявлених позивачем суми таких збитків становить 250 000 грн, а суд відповідно до вимог ч.2 статті 237 ГПК України не вправі вийти за межі позовних вимог, тому позовні вимоги задовольняються у заявленій сумі.

Щодо заявленої у складі збитків суми 120 000 грн, яку ніби-то привласнив ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанцї вважає, що обставини привласнення не доведені. тому в цій частині вимоги відхиляє.

Відповідно до норм статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарський суд першої інстанції не звернув увагу на відповідну процесуальну бездіяльність відповідача, який ніяк не спростував доводів позову про заподіяння його діями/бездіяльністю збитків товариству, не вірно розподіливши обов`язок доказування, не обґрунтовано звільнивши іншого учасника процесу від процесуального обов`язку доводити ті обставини справи, які стосуються заперечення ним обставин неправомірності його дій як керівника товариства, внаслідок чого завдано збитки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції визнає оскаржуване судове рішення таким, що постановлено при неправильному застосуванні норм процесуального права, що суттєво вплинуло на права та обов`язки учасників судового процесу.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу в частині вимог про скасування рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 р. необхідно задовольнити частково, рішення господарського суду першої інстанції скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення позову частково.

В частині вимог, що сформульовані в п. 2 резолютивної частини апеляційної скарги, зокрема щодо спільного розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 р. разом з апеляційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.02.2021 р. апелянт від скарги відмовився, тому апеляційна скарга розглядається в межах підтриманих вимог.

Щодо вимог апелянта про визнання вмотивованою заяви вих. № 668 від 22.02.2021 р. про відвід судді Янюк О.С. апеляційна інстанція вважає, що не має повноважень для вирішення питання вмотивованості відводу судді, оскільки питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу (ч. 2 ст. 39 ГПК). Перевірка вмотивованості відводу судді процесуальним законом не передбачена, тому вимоги, що сформульовані в п. 3 резолютивної частини апеляційної скарги відхиляються.

Відповідно до норм статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційна скаргу громадянина Швеції ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 у справі №Б8/180-10 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити частково.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідн.код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд.7) 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн збитків.

6. В решті вимог позову відмовити.

7. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідн.код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд.7) 2381 (дві тисячі триста вісімдесят одна) грн 17 коп судового збору за подання позову та 3571 (три тисячі пятсот сімдесят одна) грн 75 копійок судового збору за розгляд апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог.

8. Доручити Господарському суду Київської області видати накази.

9. Матеріали справи № №Б8/180-10 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Сітайло

Повний текст складено 02.09.2021