ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.08.2021 Справа № 905/1151/21

Суддя Господарського суду Донецької області Фурсова С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (юридична адреса: 85001, Донецька область, місто Добропілля, провулок Луганський, будинок 2-А; ; адреса для листування: 61003, місто Харків, площа Конституції, будинок 1, офіс 4508)

до фізичної особи-підприємця Дятлової Алли Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 5 813,41 гривень, -

без виклику представників сторін

С У Т Ь С П О Р У

Комунальне підприємство «Добро» Добропільської міської ради звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Дятлової Алли Василівни про стягнення 5 813,41 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про постачання теплової енергії № 68/17 від 01.07.2017 щодо оплати спожитої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.07.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1151/21, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, в інший спосіб своєї позиції на довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина дев`ята статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно позовної заяви та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець Дятлова Алла Василівна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом. Проте, відповідний поштовий конверт повернуто до суду 13.08.2021 з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі № 921/32/18).

Суд також зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 тощо).

Таким чином, відповідача належним чином повідомлено про вчинення судом відповідної процесуальної дії та відкриття провадження у цій справі, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

Комунальне підприємство «Добро» Добропільської міської ради є комунальним підприємством Добропільської міської ради, заснованим рішенням Добропільської міської ради від 20.04.2016 № 7/8-38. Вказане підприємство створено з метою здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне безперебійне постачання теплової енергії та задоволення потреб громадян, підприємств, установ, організацій у наданні якісних послуг постачання теплової енергії тощо.

На підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.09.2016 № 1554 видано Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради ліцензію на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, виробництво та постачання теплової енергії.

01.07.2017 між Комунальним підприємством «Добро» Добропільської міської ради (далі - Теплопостачальна організація) та фізичною особою-підприємцем Дятловою Аллою Василівною (далі - Споживач) укладений договір про постачання теплової енергії № 68/17 (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого Теплопостачальна організація прийняла на себе зобов`язання поставляти Споживачеві теплову енергію, а Споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим Договором.

Сторонами у пунктом 1.2 Договору погоджено, що при укладенні і виконанні цього Договору вони керуються Законом України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, іншими нормативними документами та цим Договором.

Обсяги, тарифи та розрахунок теплової енергії встановлюється Сторонами у Специфікаціях до цього Договору, що є невід`ємними частинами цього Договору. Опалювальна площа береться згідно технічного паспорта Бюро технічної інвентаризації. Теплопостачальна організація прийняла на себе зобов`язання з постачання теплової енергії Споживачеві в потрібних йому обсягах, згідно якісних характеристик (пункти 1.3, 1.5, 2.1 Договору)

За змістом пунктів 4.1-4.4 Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться по безготівковому розрахунку відповідно до встановлених тарифів. Розрахунок за теплову енергію, що споживається, проводиться згідно рахунку, актів реалізації, виписаних Теплопостачальною організацією та здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Теплова енергія надається Споживачу у вигляді гарячої води на потреби опалення - в період опалювального сезону (підпункт 5.1.1 пункту 5.1 Договору).

За умовами підпункту 6.2.1 пункту 6.2, підпункту 6.5.1 пункту 6.5 Договору Споживач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати теплової енергії, що постачається, в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. В свою чергу, Теплопостачальна організація зобов`язалась забезпечити постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з цим Договором.

Даний Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання Сторонами всіх прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України, Сторони домовились, що всі умови Договору розповсюджують свою дію на відносини, які виникли між Сторонами з 01.07.2017 (пункт 9.1 Договору).

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії вказаного Договору, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін за ним були чинними на момент виникнення спірних правовідносин (з жовтня 2018 року по квітень 2020 року).

Так, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 6 975,24 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами реалізації та актами здачі-приймання робіт (надання послуг).

Позивачем складено рахунки на оплату теплової енергії № 2113 (68/17) від 31.10.2018, № 2555 (68/17) від 30.11.2018, № 3006 (68/17) від 31.12.2018, № 389 (68/17) від 31.01.2019, № 1175 (68/17) від 28.02.2019, № 1630 (68/17) від 31.03.2019, № 2062 (68/17) від 10.04.2019, № 2869 (68/17) від 31.10.2019, № 3356 (68/17) від 30.11.2019, № 3795 (68/17) від 31.12.2019, № 341 (68/17) від 31.01.2020, № 783 (68/17) від 29.02.2020, № 1212 (68/17) від 31.03.2020, № 1611 (68/17) від 10.04.2020 на загальну суму 6 975,24 гривень, які отримані відповідачем, про що проставленні відповідні відмітки на рахунках.

Рахунки на оплату містять інформацію про: об`єм спожитої відповідачем теплової енергії; використаний тариф для розрахунку загальної вартості спожитої теплової енергії; загальну вартість теплової енергії, що підлягає сплаті; період, за який пред`явлено рахунок на оплату.

Наведене свідчить, що позивач виконав зобов`язання за укладеним Договором належним чином. При цьому, відповідачем лише частково здійснено оплату за одержану теплову енергію на загальну суму 1 161,83 гривень, що підтверджується наданими суду виписками з рахунку (платіжними реєстрами).

Згідно з актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 по 01.06.2021 за договором про постачання теплової енергії № 68/17 від 01.07.2017, заборгованість фізичної особи-підприємця Дятлової Алли Василівни перед Комунальним підприємством «Добро» Добропільської міської ради становить 5 813,41 гривень.

Вказаний акт підписаний головним бухгалтером Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради та фізичною особою-підприємцем Дятловою Аллою Василівною без жодних зауважень.

Вартість теплової енергії за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року розрахована позивачем з урахуванням спожитого відповідачем об`єму теплової енергії та відповідно до встановлених рішеннями Виконавчого комітету Добропільської міської ради тарифів на теплову енергію у спірний період, копії яких (рішень) наявні в матеріалах справи.

Саме невиконання відповідачем умов Договору щодо оплати вартості отриманої теплової енергії слугувало підставою для звернення позивача до Господарського суду Донецької області з даним позовом про стягнення 5 813,41 гривень заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини першої статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини першої статті 629 вказаного Кодексу є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Частиною першою статті 193 ГК України, яка кореспондується зі статтею 526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально-господарського інтересу (частина друга статті 193 ГК України).

Сторони в силу положень статей 6, 627 ЦК України є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог названого Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналізуючи зміст договору про постачання теплової енергії № 68/17 від 01.07.2017 можна дійти висновку, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 712 ЦК України, положення якої кореспондуються з приписами частини першої статті 265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України).

За змістом статей 275, 276 ГК України та статті 714 ЦК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Положеннями статей 1, 19 Закону України «Про теплопостачання» та пунктів 3, 4 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 встановлено, що споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності та використовує теплову енергію на підставі договору. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (статті 525, 530, 610, 612 ЦК України).

Судом достеменно встановлено, що загальна вартість спожитої відповідачем теплової енергії з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року становить 6 975,24 гривень, яку відповідачем частково сплачено на загальну суму 1 161,83 гривень.

Отже, матеріали справи свідчать про доведеність факту постачання позивачем та одержання відповідачем теплової енергії у спірний період. Документів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за укладеним з позивачем Договором щодо оплати за постачання теплової енергії до матеріалів справи не надано.

При цьому, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факту наявності та розміру заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 68/17 від 01.07.2017.

Згідно зі статтями 74, 76-77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про стягнення з фізичної особи-підприємця Дятлової Алли Василівни 5 813,41 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до фізичної особи-підприємця Дятлової Алли Василівни про стягнення 5 813,41 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дятлової Алли Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (85001, Донецька область, місто Добропілля, провулок Луганський, будинок 2-А; ) 5 813,41 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію та 2 270,00 гривень судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (пункт 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 25.08.2021.

Позивач: Комунальне підприємство «Добро» Добропільської міської ради (85001, Донецька область, місто Добропілля, провулок Луганський, будинок 2-А; )

Відповідач: фізична особа-підприємець Дятлова Алла Василівна ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Фурсова