ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 Справа № 904/6148/21
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВИБОРЗЬКИЙ", м. Дніпро

про стягнення 3% річних у розмірі 7 950,05грн. та інфляційних втрат у розмірі 19 579,77грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВИБОРЗЬКИЙ" (далі - Відповідач) про стягнення трьох процентів річних у розмірі 7 950,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 19 579,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості недорахованої електричної енергії, існування якого підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 по справі №904/11439/16, що є підставою для нарахування 3% річних та інфляційних витрат відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 05.07.2021 року, яка направлялася за адресою місцезнаходження Відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою у поштовому повідомленні адресат відсутній за вказаною адресою.

Зважаючи на те, що в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 по справі № 904/11439/16 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (правонаступником якого являється Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі") до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Виборзький", стягнуто з відповідача суму недорахованої активної електроенергії в розмірі 128 431,67 грн. та витрати за сплати судового збору в розмірі 1 926,48 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 у справі №904/11439/16 залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Посилаючись на обставини, встановлені рішенням господарського суду у справі № 904/11439/16, Позивач зазначає, що відповідне рішення було виконано Відповідачем лише 01.10.2019 року, що підтверджується банківською випискою від 01.10.2019 (а.с. 21-23), згідно якої ОСББ "ВИБОРЗЬКИЙ" на виконання рішення суду сплатило на користь АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" грошові кошти в розмірі 130 358,15 грн. (8 847,43 грн.+121 510,72 грн.)

Враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, Позивача, зважаючи на те, що Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, просить суд стягнути з Відповідача три проценти річних за період прострочення з 19.09.2017 по 30.09.2019 та інфляційні втрати за вказаний період, які нараховані на суму 130 358,15 грн., включаючи суму основного боргу та стягнуті рішенням суду витрати зі сплати судового збору.

З огляду на викладене, оскільки обставини стосовно наявності у Відповідача обов`язку сплатити 128 431,67 грн. боргу за недораховану активну електроенергію встановлені рішенням господарського суду від 02.02.2017 у справі 904/11439/16, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 19.09.2017 року, суд дійшов висновку, що вказані обставини не потребують доказування та, у сукупності із наданими у даній справі доказами припинення відповідного грошового зобов`язання лише 01.10.2019 року, свідчать про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем грошового зобов`язання в сумі 128 431,67 грн., на яку позивачем, зокрема, здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Що ж до нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат не суму судового збору в розмірі 1926,00 грн., присуджену до стягнення рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 у справі 904/11439/16 та включену позивачем у розрахунку до суми основного боргу, слід зазначити таке.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно приписів статей 524, 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18.

Отже, встановлені в даній справі обставини, дають підстави для висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 у справі 904/11439/16, не є підставою виникнення нового грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а лише підтверджує факт порушення відповідачем грошового зобов`язання, яке виникло перед позивачем до ухвалення вказаного судового рішення, яке не трансформує та не припиняє грошове зобов`язання Відповідача перед Позивачем.

Водночас, визначаючи правову природу грошового зобов`язання, необхідно, перш за все, враховувати приписи частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне зауважити, що за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017 у справі 904/11439/16, самостійне грошове зобов`язання у вигляді сплати сум судового збору у відповідача не виникає, а тому нарахування 3% річних та інфляційних, згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту цим судовим рішенням до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих цим рішенням сум судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 910/1972/18.

Враховуючи наведене, судом здійснено власний розрахунок передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахувань саме на суми основного боргу в розмірі 128 431,67 грн. За підрахунками суду, розмір трьох процентів річних від вказаної суми простроченого грошового зобов`язання за період з 19.09.2017 по 30.09.2019 року становить 7 832,57 грн., розмір інфляційних витрат за визначений позивачем період складає суму 21 965,78 грн.

З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених позивачем вимог, позов підлягає задоволенню в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 7 832,57 грн. та інфляційних витрат у розмірі 19 579,77 грн., в решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76-79, 129, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВИБОРЗЬКИЙ" (49052, м. Дніпро, вул. Виборзька, буд. 28-Б, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, ) 7 832,57 грн. три проценти річних, 19 579,77 грн. інфляційних втрат, 2 260,31 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.09.2021

Суддя О.В. Ліпинський