ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.08.2021 Справа № 920/762/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»

до відповідача - Садівської сільської ради Сумського району Сумської області,

про стягнення 195693 грн 16 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 12.07.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 175244 грн 95 коп. основного боргу, 8377 грн 91 коп. інфляційних збитків, 2131 грн 75 коп. 3% річних, 9938 грн 55 коп. пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 29.01.2021 договору № 41ЕВ407-1140-20 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено в повному обсязі, що є порушенням умов Договору. Тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних втрат, 3% річних, пені.

Ухвалою суду від 13.07.2021 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідач 06.08.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнає суму основного боргу, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних заперечує, посилаючись на те, що штрафні санкції необхідно розраховувати із дати отримання відповідачем рахунку, а такий доказ в матеріалах справи відсутній.

Суд звертає увагу, що справа розглянута 30.08.2021, оскільки з 12.08.2021 по 28.08.2021 включно суддя Резніченко О.Ю. знаходилась у відпустці, що позбавило суддю можливості дослідити матеріали справи та ухвалити рішення. Тому рішення ухвалене, а текст рішення підготовлено та підписано негайно після виходу судді з відпустки.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами 29.01.2021 був укладений договір № 41ЕВ407-1140-20 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Вищезазначений факт підтверджується копією Договору (а.с.12-14).

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язується передати у власність відповідачу у 2021 році природний газ, а відповідач зобов`язується приймати та оплачувати вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п.п. 4.1., 4.2. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць. Оплата газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Відповідно до пункту 2.5 Договору приймання-передача газу оформлюється відповідним актом.

Позивач у січні 2021 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 175244 грн 95 коп., що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі природного газу (а.с.15).

Позивач зазначає, що відповідач не розрахувався за поставлений газ та заборгував 175244 грн 95 коп., що підтверджується, крім іншого, складеним та підписаним сторонами 31.01.2021 актом звіряння взаємних розрахунків за січень 2021 року (а.с.16).

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Факт укладення Договору, факт поставок сторонами у заявах по суті визнається, а тому є таким, що встановлений судом.

Позивачем до позовної заяви надано розрахунок позовних вимог (а.с.11).

Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу, однак відповідач заборгованість не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с.17-18).

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту заборгованості відповідача перед позивачем по Договору на суму 175244 грн 95 коп. за січень 2021 року, заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення пені.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві, з приводу того, що нарахування штрафних санкцій слід починати з дати отримання рахунку-фактури, оскільки сторони у Договорі визначили строки та порядок оплати відповідачем по Договору, які не пов`язані з датою отримання рахунків позивача.

Пунктом 6.2.1 Договору встановлено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 1324 грн 45 коп. пені (період з 11.01.2021 по 08.07.2021) є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних збитків (а.с.11).

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 2131 грн 75 коп. 3% річних (період 11.02.2021 року 08.07.2021 року), 8377 грн 91 коп. інфляційних збитків (період лютий - травень 2021 року) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області про стягнення 195693 грн 16 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Войти, буд. 5, с. Сад, Сумський район, Сумська область, 42343, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (вул. О. Береста, буд. 21, м. Суми, 40000, ) 175244 грн (сто сімдесят п`ять тисяч двісті сорок чотири гривні) 95 коп. основного боргу, 2131 грн (дві тисячі сто тридцять одна гривня) 75 коп. 3% річних, 8377 грн (вісім тисяч триста сімдесят сім гривень) 91 коп. інфляційних збитків, 9938 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень) 55 коп. пені, 2935 грн (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять гривень) 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

У зв`язку із перебуванням судді Резніченко О.Ю. у відпустці з 12.08.2021 по 28.08.2021 повне судове рішення складено 31.08.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко