ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2021 Справа № 905/1105/21

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Керівника Краматорської окружної прокуратури (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Румянцева, будинок 4-А) в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради (84000, Донецька область, Олександрівський район, смт Олександрівка, вулиця Центральна, будинок 15-А; ) та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (84313, Донецька область, місто Краматорськ, бульвар Машинобудівників, будинок 16; )

до фізичної особи-підприємця Мельникова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 130 122,50 гривень заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку, -

за участі представників сторін:

прокурор: не з`явився

від позивача-1: не з`явився

від позивача-2: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Керівник Краматорської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Мельникова Олега Сергійовича про стягнення орендної плати за період з 01.01.2019 до 01.01.2021 у розмірі 130 122,50 гривень, розірвання договору оренди землі від 10.11.2017 та зобов`язання повернути на користь Олександрівської селищної ради земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0373 площею 20,0358 га ріллі та вартістю 506 889,99 гривень із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в запасі та знаходиться за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі від 10.11.2017 в частині сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0373.

Ухвалою суду від 05.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1105/21, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.07.2021, встановлено строк учасникам справи для подання до суду заяв по суті справи, доказів.

За результатами підготовчого засідання 27.07.2021, враховуючи відсутність у матеріалах справи позиції відповідача щодо позовних вимог, неможливість розгляду питань, визначених частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у даному засіданні, з метою забезпечення процесуальних прав сторін, господарським судом, вирішено відкласти підготовче засідання на 11.08.2021 та продовжити учасникам справи строк на подання заяв по суті справи, доказів, про що постановлено відповідну ухвалу.

До Господарського суду Донецької області від фізичної особи-підприємця Мельникова Олега Сергійовича надійшов відзив за вихідним № 02/08 від 02.08.2021 на позовну заяву, в якому останній визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Вказаний відзив подано відповідачем в строк, встановлений судом в ухвалі Господарського суду Донецької області від 27.07.2021.

За приписами частини першої, пункту 2 частини другої статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин першої та четвертої статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Оскільки визнання позову відповідачем відбулося на стадії підготовчого провадження, суд дійшов висновку про можливість прийняття рішення у даній справі за результатами підготовчого провадження.

У судове засідання 11.08.2021 прокурор та представники сторін не з`явились. Про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

Положення статей 42, 202 ГПК України передбачають, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

10.11.2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області (далі - Орендодавець, Позивач-2) та фізичною особою-підприємцем Мельниковим Олегом Сергійовичем (далі - Орендар, Відповідач) був укладений договір оренди землі (далі - Договір), за умовами пункту 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :01:000:0373, яка перебуває у запасі та знаходиться за межами населеного пункту Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (на теперішній час - Олександрівська селищна рада).

За умовами пунктів 2-6 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 20,0358 га ріллі. На земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури відсутні. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 458 172,68 гривень. Земельна ділянка, яка передається в оренду, недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, не має. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні.

Пунктом 7 Договору встановлено, що його укладено на 7 (сім) років.

Плата за користування земельною ділянкою у розмірі річної орендної плати становить 65 060,66 гривень без ПДВ, що дорівнює 14,2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Річна орендна плата вноситься Орендарем на відповідний рахунок місцевої ради за податковий період відповідно до чинного податкового законодавства. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни нормативної грошової оцінки земель (пункти 8-11 Договору).

Пунктами 14, 15 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до пунктів 26, 29 Договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря: своєчасного внесення суми річної орендної плати; використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим Договором; збільшення розмірів орендної плати у разі зміни нормативної грошової оцінки земель. Обов`язками Орендаря є: своєчасне внесення суми річної плати; використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням.

Дія Договору припиняється шляхом його розірвання, у тому числі, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору (пункти 34, 39 Договору).

Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації права оренди в установленому порядку (пункту 41 Договору).

Договір підписаний його сторонами, підписи скріплені печатками Орендодавця і Орендаря.

Сторонами Договору підписано акт про приймання-передачі земельної ділянки від 10.11.2017, за яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв строком на 7 років земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0373 площею 20,0358 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (на теперішній час - Олександрівська селищна рада).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0373 площею 20,0358 га нормативна грошова оцінка цієї ділянки станом на 11.03.2020 складає 506 889,99 гривень.

У відповідності до наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.06.2019 № 2655-СГ (з урахуванням наказу від 18.06.2019 № 2665-СГ) передано до Олександрівської селищної ради у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 13629,6280 га, які розташовані за межами населених пунктів.

Рішенням Олександрівської селищної ради від 27.06.2019 № 7/19-523 земельні ділянки сільськогосподарського призначення прийнято до комунальної власності, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0373.

Прокурор зазначає, що відповідач в період з 01.01.2019 по 01.01.2021 не сплачував орендну плату на користь Олександрівської селищної ради за користування згаданою земельною ділянкою, внаслідок чого за наведений період утворилась заборгованість у розмірі 130 122,50 гривень.

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди землі від 10.11.2017, прокурор звернувся з позовом у цій справі про стягнення орендної плати за період з 01.01.2019 до 01.01.2021 у розмірі 130 122,50 гривень, розірвання договору оренди землі від 10.11.2017 та зобов`язання повернути на користь Олександрівської селищної ради земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0373 площею 20,0358 га ріллі та вартістю 506 889,99 гривень із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в запасі та знаходиться за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради.

Щодо підстав звернення прокурора до суду, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008 підкреслив, що неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

З наведеного можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Тобто, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Крім того, наявність у прокурора таких повноважень жодним чином не суперечить системі європейських цінностей та не порушує інституту основоположних прав та свобод людини. На підтвердження цього твердження в Рекомендаціях Комітету міністрів Державам-учасницям щодо ролі прокурорів поза межами кримінального судочинства від 19.09.2012 визначено, що якщо національна правова система визначає обов`язки та повноваження державних прокурорів за межами системи кримінального правосуддя, їхньою місією має бути представництво загальних або громадських інтересів, захист прав людини та основних свобод, а також підтримка верховенства права.

В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави прокурором вказано на те, що ненадходження вчасно та/або у повному обсязі платежів за використання землі, яка перебуває у комунальній власності, призводить до невиконання прибуткової частини місцевого бюджету, чим порушуються інтереси держави в особі територіальної громади.

На думку прокуратури, зазначені у позовній заяві обставини щодо порушень інтересів держави в частині неотримання доходів місцевого бюджету та неправомірного використання земельної ділянки є виключним випадком для представництва місцевою прокуратурою інтересів держави. Такі порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

В матеріалах справи міститься листування Краматорської окружної прокуратури з Олександрівською селищною радою та Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області щодо питання стягнення заборгованості з відповідача за договором оренди земельної ділянки, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, а саме:

- лист Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 22.11.2020 за № 10-5-0.61-7177/2-20, зі змісту якого слідує, що Управлінням позови до суду не спрямовувались у зв`язку з відсутністю повноважень на звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості з орендної плати та коштів на сплату судового збору;

- лист Олександрівської селищної ради від 11.05.2021 за № 1079/01-44, зі змісту якого слідує, що заходи про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 10.11.2017 не вживались через обмеженість фінансових ресурсів для сплати суми судового збору.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, керівник Краматорської окружної прокуратури дотримався вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 ГПК України щодо умов такого звернення, а саме: обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Судом достеменно встановлено, що договір оренди землі від 10.11.2017 вважається укладеним, оскільки сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов Договору.

Положення статей 21, 24 Закону України «Про оренду землі» визначають, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

За змістом статей 525, 526, 629 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 530, 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, частини першої статті 286 ГК України орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В порушення умов договору оренди землі від 10.11.2017, відповідач має заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2019 по 01.01.2021 у розмірі 130 122,50 гривень.

Відповідно до інформації Олександрівської селищної ради від 18.02.2021, фізичною особою-підприємцем Мельниковим О.С. в період з 01.01.2019 по 01.01.2021 орендна плата за договором оренди землі від 10.11.2017 не сплачувалась.

Відповідний розрахунок заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2019 по 01.01.2021 наявний в матеріалах справи.

Статтею 41 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства та його територіальні органи здійснює адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцем знаходження земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

За інформацією Головного управління ДПС у Донецькій області, викладену у листах від 10.03.2020 за № 20290/10/05-99-53-34, від 21.12.2020 за № 91676/10/05-99-04-29 та від 01.03.2021 за № 4234/5/05-99-24-12, фізична особа-підприємець Мельников О.С. податкові декларації з плати за землю протягом 2017-2020 років не подавав.

Наведене свідчить, що відповідач тривалий час не виконував свої зобов`язання за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за період 01.01.2019 по 01.01.2021 у розмірі 130 122,50 гривень. Доказів здійснення розрахунків з орендної плати за вказаний період та у визначеній сумі відповідачем не надано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед Олександрівською селищною радою у розмірі 130 122,50 гривень належним чином доведений прокурором та визнаний відповідачем.

Ухилення відповідача від належного виконання обов`язків за Договором в частині оплати, не можна вважати таким, що відповідає критеріям добросовісності у розумінні статті 3 ЦК України, а тому є всі підстави для розрахунку орендної плати за користування орендованим майном, згідно умов Договору та задоволення позовних вимог прокурора в частині стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 130 122,50 гривень.

Разом з цим, відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення, зокрема, шляхом розірвання договору.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 35 Договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Частиною першою статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Аналогічні положення наведено у частині першій статті 188 ГК України.

Згідно з частиною першою статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору (частина друга статті 651 ЦК України).

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, встановлених зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дає змоги потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 925/1074/17.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі статтею 782 ЦК України та статтею 141 Земельного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У пунктах 2.20, 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 18.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» роз`яснено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Укладаючи договір оренди землі від 10.11.2017, Олександрівська селищна рада розраховувала, що фізична особа-підприємець Мельников Олег Сергійович сплачуватиме орендні платежі за використання земельної ділянки, однак останній більше двох років підряд не вносить орендну плату, а тому твердження прокурора щодо наявності порушення з боку відповідача істотних умов договору є обґрунтованими. Зазначені порушення відповідачем умов договору оренди є підставою для розірвання договору в судовому порядку.

При цьому, судом враховано, що частинами другою та третьою статті 188 ГК України встановлено порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частиною четвертою цієї статті визначено, що заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

Слід зазначити, що право особи на звернення до суду для внесення змін у договір чи його розірвання у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від проінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, на підставі комплексної оцінки доказів та обставин справи, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі від 10.11.2017. При цьому, правомірною також є позовна вимога про повернення земельної ділянки, оскільки статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Пунктом 20 Договору визначено, що після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому від її одержав в оренду.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0373 площею 20,0358 га ріллі та вартістю 506 889,99 гривень із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності підлягає поверненню на користь Олександрівської селищної ради, внаслідок чого вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до приписів частини першої статті 130 ГПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» 50 % судового збору (3 405,00 гривень), сплаченого за подання позову підлягають поверненню Донецькій обласній прокуратурі з Державного бюджету України; решта судового збору у розмірі 3 405,00 грн відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Керівника Краматорської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до фізичної особи-підприємця Мельникова Олега Сергійовича про стягнення 130 122,50 гривень заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мельникова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Олександрівської селищної ради (84000, Донецька область, Олександрівський район, смт Олександрівка, вулиця Центральна, будинок 15-А; , розрахунковий рахунок № UA1005582 Казначейство України (ЕАП) Олекс.УК/отг. Олександрівка 24062200) 130 122,50 гривень заборгованості з орендної плати за користування на підставі договору оренди землі від 10.11.2017 земельною ділянкою загальною площею 20,0358 га за період з 01.01.2019 по 01.01.2021.

Розірвати договір оренди землі від 10.11.2017, укладений між фізичною особою-підприємцем Мельниковим Олегом Сергійовичем ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області (84313, Донецька область, місто Краматорськ, бульвар Машинобудівників, будинок 16; ).

Зобов`язати фізичну особу-підприємця Мельникова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути на користь Олександрівської селищної ради (84000, Донецька область, Олександрівський район, смт Олександрівка, вулиця Центральна, будинок 15-А; ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0373 площею 20,0358 га ріллі та вартістю 506 889,99 гривень із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в запасі та знаходиться за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мельникова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок 6; , розрахунковий рахунок № UA0016251) 3 405,00 гривень судового збору.

Повернути Донецькій обласній прокуратурі (87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок 6; , розрахунковий рахунок № UA0016251) з Державного бюджету України 3 405,00 гривень судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1298 від 26.05.2021.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (пункт 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 11.08.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст складено та підписано 25.08.2021.

Прокурор: Краматорська окружна прокуратура (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Румянцева, будинок 4-А)

Позивач-1: Олександрівська селищна рада (84000, Донецька область, Олександрівський район, смт Олександрівка, вулиця Центральна, будинок 15-А; )

Позивач-2: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (84313, Донецька область, місто Краматорськ, бульвар Машинобудівників, будинок 16; )

Відповідач: фізична особа-підприємець Мельников Олег Сергійович ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Фурсова