Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за заявами про Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» ухвалення додаткового рішення у справі
Від Позивача: Овод А.П. (представник на підставі ордеру);
Від Відповідача: Пекар А.О. (представник на підставі ордеру);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» про стягнення 4 985 886 грн. 43 коп.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10 лютого 2021 року, позов задоволено частково: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Оболонь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімасан Україна" 885 369,54 грн 3% річних та 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар, 126 830,00 грн 3% річних та 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, 65 891,41 грн витрат по сплаті судового збору, 90 479,16 грн витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2021 року по справі №910/11077/20 рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 лютого 2021 року у цій справі № 910/11077/20 скасовано в частині задоволення позову про стягнення 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар, 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, 65 891,41 грн витрат по сплаті судового збору, 90 479,16 грн витрат на оплату правової допомоги адвоката, 10 000,00 грн судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Справу №910/11077/20 у частині позовних вимог про стягнення 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар та 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, а також в частині розподілу судових витрат передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У решті рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 лютого 2021 року у цій справі № 910/11077/20 залишено без змін.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/11077/20 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 року по справі №910/11077/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» інфляційні за прострочення оплати курсової різниці у розмірі 119 267 грн. 45 коп., судовий збір у розмірі 16 972 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 407 грн. 26 коп., витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 587 грн. 03 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» на користь Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 73 267 грн. 63 коп.

10.08.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №910/11077/20.

11.08.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №910/11077/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 року розгляд Заяв Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» про ухвалення додаткового рішення по справі №910/11077/20 призначено на 25.08.2021 року.

25.08.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні 25.08.2021 року представник Позивача підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №910/11077/20, просив суд задовольнити її, усно заявив клопотання про зменшення Відповідачу розміру витрат на правову допомогу. Представник Відповідача підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №910/11077/20, просив суд задовольнити її.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» про ухвалення додаткового рішення по справі №910/11077/20, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, Господарський суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частин 2, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при прийнятті Господарським судом міста Києва рішення від 05.08.2021 року у справі №910/11077/20 Судом не було вирішено питання про відшкодування Сторонам витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/11077/20.

Як вбачається з матеріалів справи, у додаткових поясненнях від 02.06.2021 року Позивачем вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з новим розглядом справи в суді першої інстанції складатиметься з витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 68638 грн. 25 коп. В судовому засіданні 05.08.2021 р. представником Позивача зазначено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

У письмових поясненнях від 14.07.2021 року Приватне акціонерне товариство «ОБОЛОНЬ» зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з новим розглядом справи в суді першої інстанції складатиметься з витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 70000 грн. 00 коп., а докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС`ЮС» (Виконавець) було укладено Договір про надання юридичних послуг № 15/04/202, відповідно до якого Виконавець надає Замовнику юридичні послуги з питань, пов`язаних з діяльністю Замовника. Конкретний обсяг послуг визначається додатками до договору; для оплати послуг виконавець надає замовнику рахунок-фактуру, сторонами можуть погодити, що оплата рахунку-фактури одночасно є підтвердженням надання послуг виконавцем та їх прийняттям замовником, а також підтвердження остаточних розрахунків. (т.1 а.с.206-212)

Додатком №6 від 26.05.2021 року до Договору про надання юридичних послуг №15/04/202 від 15.04.2020 року Сторони погодили умови завдання: надання Замовнику правової допомоги по справі №910/11077/20 у зв`язку з новим розгляду справи у Господарському суді міста Києва згідно з рішенням Касаційного господарського суду. Вартість послуг становить 68 638 грн. 25 коп.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем було подано рахунок - фактуру №7 від 01.06.2021 р. на суму 68638 грн. 25 коп., платіжне доручення №2935 від 03.06.2021 р. на суму 68638 грн. 25 коп.

Судом встановлено, що Гусак Андрій Миколайович, Овод Андрій Петрович є адвокатами в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України.

У клопотанні про розподіл витрат на професійну правничу допомогу від 11.08.2021 року Позивачем наведено детальний опис послуг професійної правничої допомоги:

1) підготовка додаткових пояснень від 02.06.2021 р. у частині позовних вимог, направлених на новий розгляд (на 10 аркушах);

2) підготовка запиту до Науково-дослідного інституту приватного права 1 підприємництва імені академіка Ф.Г. Бурчака з метою проведення науково-правової експертизи норм законодавства;

3) підготовка клопотання від 23.06.2021 р. про долучення нових доказів (на 49 аркушах),

4) ознайомлення з матеріалами справи (03.08.2021 p.);

5) підготовка та забезпечення представництва інтересів у чотирьох судових засіданнях (02.06. 2021 р., 24.06.2021p., 14.07.2021p. та 05.08.2021 p.).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правочину допомогу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Разом з тим, Суд встановив, що належних доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справи, Відповідач не надав, у зв`язку з чим, Суд вважає, що останнім не доведено у відповідності до ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі № 910/5410/19.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а тому вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають розподілу між сторонами на підставі п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 235 грн. 83 коп.

Що стосується заяви Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» про стягнення витрат професійну правничу допомогу по справі №910/11077/20, Суд зазначає.

18.05.2018 року між Приватним акціонерним товариством «ОБОЛОНЬ» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Онопенко та партнери» (Виконавець) було укладено Договір про надання правничої допомоги б/н, відповідно до якого Виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги КЛІЄНТУ (в тому числі його керівнику та/або працівникам, та/або засновникам, та/або кінцевим бенефіціарним власникам (контролерам)) на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Завданням №17 від 22.02.2021 року до Договору про надання правничої допомоги б/н від 18.05.2018 року Сторони узгодили, що ВИКОНАВЕЦЬ зобов`язується надати КЛІЄНТУ Послуги визначені в п. 1.2. Договору, у судовій справі №910/11077/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» до Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» про стягнення 4 985 886,43 грн., а КЛІЄНТ зобов`язується оплатити надані ВИКОНАВЦЕМ послуги.

За надані за цим договором послуги КЛІЄНТ сплачує ВИКОНАВЦЮ гонорар. Розмір гонорару ВИКОНАВЦЯ згідно з цим Завданням складається з: суми, визначеної на основі погодинних ставок спеціалістів ВИКОНАВЦЯ, робочий час яких використовується для надання Послуг, вказаних в п. 1.1. цього Завдання, а також ставок за участь в судовому засіданні та за ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду. (п.2.1 Завдання)

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Відповідачем було подано Акти приймання - передачі наданих послуг від 02.03.2021 р. на суму 10500 грн. 26 коп., від 05.07.2021 р. на суму 16447 грн. 26 коп., від 02.08.2021 р. на суму 30 839 грн. 32 коп., від 06.08.2021 р. на суму 6734 грн. 88 коп., рахунки - фактури №1 від 02.03.2021 р. на суму 10500 грн. 26 коп., №3 від 05.07.2021 р. на суму 16447 грн. 26 коп., №3 від 02.08.2021 р. на суму 30 839 грн. 32 коп., №5 від 06.08.2021 р. на суму 6734 грн. 88 коп., виписки по рахунку.

Судом встановлено, що Василевич Діана Сергіївна, Пекар Анастасія Олексіївна є адвокатами в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується свідоцтвами про право на заняття адвокатською діяльністю КВ №000221, КС №5617/10, інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України.

Як вбачається з Детального опису наданих послуг від 10.08.2021 року, Виконавцем були надані послуги:

надання юридичних послуг шляхом ознайомлення в приміщенні Господарського суду міста Києва з матеріалами справи №910/11077/20 за позовом ТОВ «КЛІМАСАН УКРАЇНА» до ПрАТ «ОБОЛОНЬ» про стягнення 4 985 886,43 грн., з урахуванням часу на дорогу та очікування - виконано адвокатом ВИКОНАВЦЯ - 3 год. 45 хв. - 10500 грн. 26 коп.;

участь у судовому засіданні, призначеному в Господарському суді міста Києва на 02.06.2021 по справі №910/11077/20, з урахуванням часу, затраченого на проїзд та очікування - виконано адвокатом ВИКОНАВЦЯ - 2 год. 30 хв. - 6853 грн. 03 коп.;

написання письмових пояснень по справі №910/11077/20 (за позовом ТОВ «Клімасан Україна» до ПрАТ «Оболонь» про стягнення 4 985 886,43 грн. (далі - справа №910/11077/20), з урахуванням висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Формування поштових відправлень, складення опису вкладення у цінний лист та направлення позивачу письмових пояснень та подання до Господарського суду міста Києва - виконано адвокатом ВИКОНАВЦЯ - 9 год. - 24135 грн. 12 коп.;

участь у судовому засіданні, призначеному в Господарському суді міста Києва на 14.07.2021 по справі №910/11077/20, з урахуванням часу, затраченого на проїзд та очікування - виконано адвокатом ВИКОНАВЦЯ - 2 год. 30 хв. - 6704 грн. 20 коп.;

участь у судовому засіданні, призначеному в Господарському суді міста Києва на 05.08.2021 по справі №910/11077/20 (за позовом ТОВ «Клімасан Україна» до ПрАТ «Оболонь» про стягнення 4 985 886,43 грн., з урахуванням часу, затраченого на проїзд та очікування - виконано адвокатами ВИКОНАВЦЯ - 2 год. 30 хв. - 6734 грн. 88 коп. Всього 54 927 грн. 49 коп.

В судовому засіданні 25.08.2021 року представником Позивача заявлено усно клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правочину допомогу, проте Суд встановив, що належних доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справи, Позивач не надав, у зв`язку з чим, Суд вважає, що останнім не доведено у відповідності до ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а тому вимоги Відповідача є обґрунтованими та підлягають розподілу між сторонами на підставі п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з Позивача на користь Відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 637 грн. 75 коп.

Вказані вище обставини є підставою для прийняття додаткового рішення у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 235 грн. 83 коп. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 637 грн. 75 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» (04212, місто Київ, ВУЛ. БОГАТИРСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 05391057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» (04050, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 8-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 32955448) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 83 (вісімдесят три) коп.

2. В іншій частині клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» (04050, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 8-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 32955448) на користь Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» (04212, місто Київ, ВУЛ. БОГАТИРСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 05391057) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 637 (сорок вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн. 75 (сімдесят п`ять) коп.

4. В іншій частині заяви Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» про стягнення витрат професійну правничу допомогу - відмовити.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 30 серпня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин