УХВАЛА

01 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 925/1545/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Владимиренко С. В., Демидова А. М., Ходаківська І. П.

від 15.06.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна"

до Комунального некомерційного підприємства "Третій Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Черкаська міська рада

про стягнення 1 519 182,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до Комунального некомерційного підприємства "Третій Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення заборгованості у розмірі 1 519 182,60 грн за фактично надані послуги.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.02.2021 у справі № 925/1545/20 позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Третій Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" заборгованість у розмірі 1 519 182,60 грн за фактично надані послуги.

Постановою від 15.06.2021 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 23.02.2021 у справі № 925/1545/20 та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

26 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 925/1545/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" вбачається, що підставою касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 925/1545/20 скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, скаржник зазначає, що в оскаржуваній постанові Північний апеляційний господарський суд не застосував правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 925/1833/15, щодо якого відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку, та застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19, від якої, на думку скаржника, необхідно відступити. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" зауважує, що висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19 є таким, від якого необхідно відступити, у зв`язку з наявністю іншої позиції Верховного Суду щодо питання стягнення боргу за фактично надані послуги, викладеної в постанові від 20.06.2018 у справі № 925/1833/15, яка стосується подібних правовідносин, та яку не було застосовано судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, а також наголошує про невідповідність висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19 фактичним обставинам справи та положенням чинного законодавства і чисельне порушення норм процесуального законодавства при ухваленні постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19.

Таким чином обґрунтування підстави касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 925/1545/20, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зводиться до з`ясування подібності правовідносин та фактичних обставин у цій справі та у справах № 925/1833/15 та № 910/11847/19 та зазначається яку саме постанову Верховного Суду (від 20.06.2018 у справі № 925/1833/15 чи від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19) повинен був врахувати Північний апеляційний господарський суд.

Водночас скаржник не вказав норму права, щодо якої викладений висновок у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19, який застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні та не обґрунтував необхідність відступлення від зазначеного висновку щодо застосування норми права, з описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення, обмежившись лише посиланням на те, що, на його думку, позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19 суперечить основним засадам цивільного права та здійснення господарської діяльності, тощо.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням необхідності уточнення обґрунтування підстави подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 925/1545/20, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про залишення такої касаційної скарги без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 925/1545/20 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко