ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.2021 Справа № 905/1340/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Курахівська ЦЗФ (85621, Донецька область, Мар`їнський район, село Вовчанка(п), вулиця Нагорна, будинок 1А; )

про стягнення 157 690,00 гривень, -

без виклику учасників справи

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулась до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» про стягнення 157 690,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Добротвір Львівської залізниці відповідачем відправлено в залізничних вагонах вугілля кам`яне. При проведені контрольного зважування маси вантажу на підставі актів загальної форми №536, №537 від 27.03.2021 на попутній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці виявлено, що маса вантажу у вагонах №56872609, №56289606 не відповідає масі, вказаній відправником в накладній №53648655, про що складено комерційний акт №450003/183 від 27.03.2021. Надлишок вантажу з вагонів №56872609, №56289606 відвантажено у вагон №67180034 та відправлено за досилочною накладною №46321923. На станції призначення Добротвір Львівської залізниці, при перевірці вантажу в вагонах №56872609, №56289606 не було виявлено різниці між даними комерційного акта №450003/183 від 27.03.2021 та фактичною наявністю вантажу, вказаний комерційний акт зареєстровано на станції призначення №450003/183/14 від 27.03.2021, де у розділі «Є» зроблено відмітку «Під час перевірки ваги вантажу різниці проти цього акта не виявлено».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.07.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Від відповідача 04.08.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить зменшити розмір штрафу у зв`язку з відсутністю фактично понесених збитків позивачем.

Від позивача 12.08.2021 надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначає про відсутність у суду правової підстави для зменшення розміру штрафу, а відтак просить задовольнити позов в повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

25.03.2021 ТОВ «ДТЕК «Курахівська ЦЗФ» (вантажовідправник), з первісної станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Добротвір Придніпровської залізниці на адресу ДТЕК Добротворська ТЕС (вантажоодержувач) відправило за залізничною накладною №53648655, зокрема у вагонах №56289606, №56872609 вантаж вугілля кам`яне.

При оформленні залізничної накладної №53648655 від 25.03.2021 відповідачем вказано масу вантажу у вагоні №56289606 69 500 кг, у вагоні №56872609 71 000 кг,

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на 150 тонних вагонних вагах.

Згідно з п.28. Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №56289606, №56872609 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

За результатами контрольної перевірки станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт №450003/183 від 27.03.2021, відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагонів на справних 150-тонних електронно-тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача приписаних до залізниці виявилось, що при переваженні вагону №56289606 вага брутто складає 93 950 кг., тара 23 600 кг., нетто 70 350 кг., що більше ваги зазначеної в документі, понад вантажопідйомність на 850 кг; вагону №56872609 вага брутто складає 91 600 кг., тара 19 500 кг., нетто 72 100 кг., що більше ваги зазначеної в документі, понад вантажопідйомність на 1 100 кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що навантаження вантажу в обох вагонах трапецевидне, по документу значиться вище бортів, фактично в вагоні №56872609 вище бортів на 10 см, в вагоні №56289606 нижче бортів на 30 см, маркування п`ятьма поздовжніми борознами. Поглиблень немає, маркування не порушене. Виявлена різниця завантаження візків: вагоні №56872609 3 330 кг, що перевищую половину вантажопідйомності на 2 200кг; вагоні №56289606 4 450 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 2 650 кг. Вагон №56872609 глуходоний, без торцевих дверей, вагон №56289606 без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу не має. В технічному відношенні вагони справні. При повторному зважуванні вагонів вага підтвердилася. Вагони затримані для відвантаження надлишку вантажу та усунення різниці завантаження візків.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт №450003/183 від 27.03.2021 підписаний належними особами у відповідності до п.10. Правил складання актів.

Згідно технічного паспорту ваг №14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 30.09.2020.

Після зважування надлишок вантажу з вагонів на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був перевантажений у вагон №67180034 та направлений за досилочною накладною №46321923. Спірні вагони після перевантаження надлишку були відправлені за призначенням за досилочною накладною 46213054.

По прибутті на станцію призначення спірних вагонів і вагону, в який був перевантажений надлишок, працівниками залізниці була здійснена перевірка ваги в вагонах і в комерційному акті у розділі «Є» зроблена відмітка про те, що різниці проти даних комерційного акту виявлено не було, як це передбачено п.12 .Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Комерційний акт попутної станції було зареєстровано на станції призначення під № 450003/183/14 (відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц) і вантаж видавався вантажоодержувачу згідно цього комерційного акту.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1. ст. 909 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ч.1. ст. 307 Господарського кодексу України (надалі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2. ст. 908 ЦК України та ч.5. ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3. ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 863/5084 від 24.11.2000, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3. Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1. та ч.2. ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1. ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним доказом комерційним актом №450003/183 від 27.03.2021 (№450003/183/14 від 27.03.2021).

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірних вагонах, відповідачем суду не надано.

Згідно з п.5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто, яке становить 0,2%.

Норма надлишку за спірним перевезенням щодо вагону №56872609 становить 142,0кг, що менше виявленого надлишку відповідно 1 100 кг, у вагоні №56289606 становить 139,0 кг, що менше виявленого надлишку відповідно 850 кг.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах складає 15 769,00 гривень, заявлений штраф до стягнення у розмірі 157 690,00 гривень.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми штрафу за невірно вказану масу в залізничній накладній, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на відсутність понесених збитків відповідачем, а також надмірність розміру штрафу порівняно з розміром провізної плати.

Позивач, в свою чергу, заперечував проти зменшення розміру штрафу.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, слід враховувати майнові інтереси відповідача та інтереси позивача, які полягають у належному виконанні покладених законодавством завдань, у тому числі забезпечення безпеки усіх учасників залізничного перевезення та їх майнових інтересів, які в силу специфіки правовідносин, були поставлені відповідачем під загрозу через свою неправомірну поведінку.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%.

Згідно з ч. 2 Вступу Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854 (далі - Правила), виконання Правил забезпечує злагодженість усіх ланок залізничного транспорту, чітку та безперебійну роботу залізниць і безпеку руху. Відповідно до п.15.27 Правил забороняється ставити в поїзди, зокрема, вагони, що завантажені понад їх вантажопідйомність.

Тобто, невиконання вимог вказаних Правил, зокрема, завантаження вагонів понад їх вантажопідйомність, загрожує безпеці руху поїздів, а відтак, створює умови для виникнення аварійних ситуацій на залізниці.

Підстав вважати такий штраф надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду немає. Тому штраф має стягуватися з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для зменшення суми штрафу за невірно вказану масу в залізничній накладній.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу - відхиленню.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» про стягнення 157 690,00 гривень штрафу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька область, Мар`їнський район, село Вовчанка(п), вулиця Нагорна, будинок 1А; ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ) 157 690,00 гривень штрафу, а також 2 365,35 гривень судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 03.09.2021.

Позивач: Акціонерне товариство Українська залізниця (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок № 5; ) регіональної філії Придніпровська залізниця (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька область, Мар`їнський район, село Вовчанка, вулиця Нагорна, будинок №1-А; )

Суддя С.М. Фурсова