ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.08.2021 Справа № 914/2415/21

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши

заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт», м.Львів заборгованості у розмірі 17807,40 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністюд «Дакорт» заборгованості у розмірі 17807,40 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

У заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що підприємство здійснює діяльність з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м.Кривий Ріг, а ТзОВ «Дакорт» є власником приміщення у будинку, до якого КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії. На підтвердження подачі теплової енергії до будинку заявник долучив акти прийому передачі теплової енергії, підписані представником КПТМ «Криворіжтепломережа» і представником споживача (житлового будинку), а також акти про подачу теплоносія та про його відключення, підписані представниками КПТМ «Криворіжтепломережа» і ТзОВ «Житлосервіс-КР». Заявник вказує, що боржнику проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, встановлених постановами НКРЕКП, однак товариство не здійснювало оплат, внаслідок чого за період з 17.10.2019 р. по 14.04.2021 р. у нього утворилася заборгованість в сумі 14228,37 грн.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частина третя статті 150 ГПК України передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З врахуванням цих положень, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, і документів, які вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявник звернувся із вимогою про стягнення грошової заборгованості за відсутності договору, укладеного сторонами у письмовій (в тому числі електронній) формі.

Крім того з доданих до заяви документів, зокрема актів, складених і підписаних без участі боржника, та водночас за відсутності відповідного договору неможливо зробити однозначний висновок про те, чи виникла заборгованість у ТзОВ «Дакорт», і якщо виникла, то коли, і яким є її дійсний розмір.

Згідно із п.п.3, 8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу, а також якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України, які ставляться до заяви про видачу судового наказу, а тому у його видачі слід відмовити.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ст.153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, однак відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, яка має місце в даному випадку, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністюд «Дакорт» 17807,40 грн заборгованості.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя З.П. Гоменюк