УХВАЛА

м. Київ

31.08.2021Справа № 910/14065/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Приватного підприємства «Ріга»

про забезпечення позову до його пред`явлення

до 1) Акціонерного товариства «Українська залізниця», 2) Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Ріга» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення до Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 06.11.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Приватним підприємством «Ріга» укладено договір № Л/П-20478/НЮ про закупівлю послуг згідно з ДК 21:2015 - 71250000-5 Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (Послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки) (ідентифікатор закупівлі: UA-2020-08-13-009113-а).

На виконання вказаного договору надано забезпечення у вигляді банківської гарантії № 71.00.019710, відповідно до якої банк-гарант Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» надає ПП «Ріга», як принципалу, гарантію на суму 20700 грн., як діє по 10.11.2021 включно, бенефіціаром є регіональна філія «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця».

10.08.2021 ПП «Ріга» отримало копію листа регіональної філії «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця», адресованого АТ «АКБ «Конкорд», з вимогою виплатити регіональній філії «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» повну суму гарантії, що складає 20700 грн. у зв`язку з невиконанням ПП «Ріга» своїх зобов`язань за пунктом 12.3 договору від 06.11.2020 №Л/П-20478/НЮ встановлений договором термін.

У відповідь на вимогу АТ «АКБ «Конкорд» повідомило, що вимога не належно представлена, у зв`язку з чим відсутні підстави для перерахування грошових коштів за гарантією.

Отже, ПП «Ріга» у заяві про забезпечення позову зазначило, що у випадку усунення недоліків і повторного пред`явлення регіональною філією «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» вимоги про виплату повної суми гарантії за банківською гарантією №71.00.019710 та задоволення АТ «АКБ «Конкорд» цієї вимоги, гарант відповідно до ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України в подальшому отримає право на зворотну вимогу (регрес) до принципала в межах виплаченої суми гарантії, що призведе до порушення прав заявника та неможливості захистити порушені права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Відтак, заявник вказав, що має намір звернутися до суду з позовом до AT «Укрзалізниця» про визнання вимоги регіональної філії «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» про виплату повної суми гарантії за банківською гарантією №71.00.019710 такою, що не підлягає виконанню.

За наведених обставин, заявник просить вжити заходи забезпечення позову до вирішення по суті спору у даній справі шляхом заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця» вчиняти дії щодо направлення вимоги до Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» стосовно виплати грошових коштів на підставі банківської гарантії №71.00.019710; заборони Акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» вчиняти дії щодо виплати коштів в сумі 20700 за вимогою Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо забезпечення виконання договору № Л/П-20478/НЮ від 06.11.2020 про закупівлю послуг згідно з ДК 021:2015 - 71250000-5 Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (Послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки) (ідентифікатор закупівлі: UA-2020-08-13-009113-а) на підставі банківської гарантії №71.00.019710 (вих. №21229/19710 від 03.11.2020).

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 1 статті 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відтак, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи положення частини одинадцятої статті 137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Водночас, вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову у цій справі матиме наслідком фактичне вирішення спору по суті, оскільки в разі постановлення судом ухвали про заборону направляти вимогу за банківською гарантією №71.00.019710 та виплачувати грошові кошти на її підставі відпаде необхідність у вирішенні позовної вимоги про визнання вимоги про виплату суми гарантії за банківською гарантією №71.00.019710 такою, що не підлягає виконанню.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Приватного підприємства «Ріга» про вжиття заявлених заходів забезпечення позову до його подання.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви № 910/14065/21 Приватного підприємства «Ріга» про забезпечення позову до його пред`явлення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 31.08.2021 року.

Суддя К.В. Полякова