УХВАЛА

м. Київ

03.09.2021Справа № 910/14407/21

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» про забезпечення позову,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» (далі - заявник, Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову у порядку до пред`явлення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «КИЇВГАЗ», як оператору газорозподільної системи, вчиняти дії щодо передачі на Інформаційній платформі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», яка розміщена в мережі Інтернет за посиланням: https://iplatforma.tsoua.com, будь-якої інформації щодо споживачів Дочірнього підприємства «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» будь-яким особам, у тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальнику «останньої надії».

Розглянувши подану Підприємством заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову Підприємство зазначає, що 21.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком Віталієм Григоровичем відкрито виконавче провадження № 66163627 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/5394/17, виданого 11.01.2021 про стягнення з ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 2 437 017,39 грн - три проценти річних, 5 580 911,33 грн - інфляційних втрат, 1 978 633,66 грн - пені.

20.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г. винесено постанову про арешт майна боржника ВП №66163627, у відповідності до якої описано та накладено арешт на майно: природний? газ в обсязі 706,900 тис.куб.м., що знаходиться в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз» та належить боржнику.

25.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г. винесено постанову про арешт майна боржника ВП №66163627, згідно якої накладено арешт на все майно боржника, у тому числі природний газ.

28.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г. винесено постанову про зняття арешту з майна ВП №66163627, згідно якої знято арешт з усього майна боржника (у тому числі природний газ).

28.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (Оператор ГТС) відхилило номінацію ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» через арешт газу та до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») на Інформаційній платформі Оператора ГТС (ТОВ «Оператор газотранспортної системи України») в автоматичному режимі було внесено 762 720 споживачів ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ».

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулося до ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» листом №119/07-9223-2021 від 28.08.2021 щодо передачі останньому інформації по споживачах ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» з метою подальшого постачання газу. У наведеному листі також вказується, що дану інформацію згідно пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС зобов`язаний надати Оператор газорозподільної системи (Акціонерне товариство «Київгаз»).

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Підприємство обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що у зв`язку з відхиленням номінацій ДП «КИЇВГАЗЕНЕНЕРДЖИ» через арешту газу в інформаційній платформі було віднесено споживачів заявника до постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ».

Заявником у власній заяві зазначається про те, що передача Оператором ГРМ (АТ «КИЇВГАЗ») постачальнику «останньої надії» інформаційної бази по споживачах ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів ДП «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ», за захистом яких останній має намір звернутися до суду.

У разі передання такої інформаційної бази АТ «КИЇВГАЗ» до ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» фактично задоволення позовних вимог не матиме жодних юридичних наслідків, адже результатом задоволення позову буде визнання протиправними дій щодо відхилення поданих номінацій, що і було підставою для переведення споживачів до постачальника «останньої надії».

Чинне законодавство, що регулює питання транспортування та розподілу природного газу кінцевим споживачам, не містить положень, що передбачають повернення відповідних споживачів у разі визнання протиправними дій щодо відхилення поданих номінацій.

У зв`язку з цим, у разі якщо АТ «КИЇВГАЗ» буде передана така інформація, то законодавчих підстав для повернення споживачів до заявника та повернення сторін цього спору до правового становища, яке існувало до порушення, буде неможливим, а тому буде неможливим і виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

АТ «КИЇВГАЗ» як Оператор газорозподільних систем відповідно до приписів Кодексу газотранспортної системи зобов`язаний протягом трьох днів надати постачальнику «останньої надії» інформацію щодо споживачів.

До того ж, зазначається, що заявник є особою, яка відповідно до приписів чинного законодавства України про захист персональних даних, здійснює обробку персональних даних власних споживачів задля і з метою надання відповідних послуг кінцевим споживачам.

Внаслідок передання АТ «КИЇВГАЗ» відповідної інформації щодо споживачів заявника до постачальника «останньої надії» відбудеться протиправне розповсюдження персональних даних споживачів, а відтак вчинення таких дій призведе до порушення прав таких осіб.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 236 ГПК України).

У випадку звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до імовірного порушення його прав. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу I Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 за № 2493, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Тим самим пунктом нормативно-правового акту передбачено, що номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу.

Пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Згідно з абзацом першим пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача.

Пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС встановлено, що реєстрація побутового споживача здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у такому випадку: відсутність підтвердженої номінації та реномінації для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії».

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Таким чином, підзаконним нормативно-правовим актом передбачено обов`язок АТ «КИЇВГАЗ» як оператора газорозподільних систем передати постачальнику «останньої надії» інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

Зі встановлених обставин вбачається, що через накладення відповідного арешту на майно заявника споживачі ДП «КИЇВГАЗЕНЕНРДЖИ», які уклали із останнім відповідні договори у встановленому порядку, були перереєстровані за постачальником «останньої надії».

Наслідком накладення арешту було відхилення ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» відповідних номінацій та торгових сповіщень заявника на газову добу 28 серпня 2021 року, а таке відхилення, відповідно, є підставою для виникнення у АТ «КИЇВГАЗ» обов`язку з передачі інформації про споживачів заявника постачальнику «останньої надії».

Враховуючи те, що заявником буде подано позов із вимогами про оскарження дій щодо відхилення номінацій та торгових сповіщень (є підставою для перереєстрації споживачів), суд вбачає за необхідне зберегти правове становище, яке існує наразі між потенційними учасниками господарського спору, адже передання Оператором газорозподільних мереж відповідної інформації щодо споживачів фактично завершить їх «перехід» відповідно до приписів Кодексу ГТС до постачальника «останньої надії».

У разі невжиття заходів забезпечення позову поновлення прав заявника внаслідок задоволення позовних вимог буде неможливим, а обраний заявником спосіб захисту, який на час подання заяви про забезпечення позову є ефективним, тобто таким, що призводить захист і поновлення порушених прав, не вважатиметься таким.

Керуючись вказаними нормами процесуального права, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «КИЇВГАЗ», як оператору газорозподільної системи, вчиняти дії щодо передачі на Інформаційній платформі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», яка розміщена в мережі Інтернет за посиланням: https://iplatforma.tsoua.com, будь-якої інформації щодо споживачів Дочірнього підприємства «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» будь-яким особам, у тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальнику «останньої надії».

Крім того, суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суду слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд вважає, що такі заходи не спричиняють порушення прав третіх осіб, у тому числі ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», та відповідних споживачів, оскільки останні продовжуватимуть отримувати відповідні послуги як це визначено відповідними укладеними договорами та чинними законодавством України.

При цьому, суд, з врахуванням приписів статті 141 ГПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно частині 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись статтями 136-137, 139-140, 196, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дочірнього підприємства «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. Заборонити Акціонерному товариству «КИЇВГАЗ» (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 4-Б; ідентифікаційний код 03346331), як оператору газорозподільної системи, вчиняти дії щодо передачі на Інформаційній платформі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44; ідентифікаційний код 42795490), яка розміщена в мережі Інтернет за посиланням: https://iplatforma.tsoua.com, будь-якої інформації щодо споживачів Дочірнього підприємства «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» (01103, місто Київ, МИХАЙЛА БОЙЧУКА , будинок 4Б; ідентифікаційний код 39835779) будь-яким особам, у тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, місто Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 1; ідентифікаційний код 40121452), як постачальнику «останньої надії».

3. Дана ухвала набирає законної сили з 03.09.2021, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 03.09.2024.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Дочірнє підприємство «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» (01103, місто Київ, МИХАЙЛА БОЙЧУКА , будинок 4Б; ідентифікаційний код 39835779).

5. Боржником за даною ухвалою є Акціонерне товариство «КИЇВГАЗ» (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 4-Б; ідентифікаційний код 03346331).

6. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ