ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" серпня 2021 р. Справа №924/358/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Мізик М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Доронік-Україна", м. Свалява

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницький комбінат будівельних матеріалів", м. Хмельницький

про стягнення 132175,00 грн. заборгованості за поставлений товар

Представники сторін:

від позивача: Смілянський Ю.М. згідно ордеру серія СА №1009859 від 31.03.2021р., посвідчення №1097 від 21.11.2005р.

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 26.08.2021р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду від 12.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.05.2021р. строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів.

У підготовчому судовому засіданні 23.06.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 29.07.2021р.

Суть спору: ТОВ "Доронік-Україна" звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з ТОВ "Хмельницький комбінат будівельних матеріалів" 132175,00 грн. заборгованості за поставлений товар.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не повністю розрахувався за поставлений товар за договором поставки від 28.07.2020р. №29/07, а також за видатковою накладною №323 від 29.07.2020р., видатковою накладною №433 від 14.09.2020р., №481 від 05.10.2020р. Відповідач оплатив позивачеві за поставлений товар 151136,00 грн., тобто сума заборгованості складає 132175,00 грн. (283311,00 - 151136,00 = 132175,00).

26.08.2021р. на адресу суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з ТОВ "Хмельницький КБМ" на користь ТОВ "Доронік-Україна" 20000,00 грн., до заяви долучено платіжне доручення №1231 від 25.08.2021р., за яким ТОВ "Хмельницький КБМ" сплачено ТОВ "Доронік-Україна" 20000,00 грн. з призначенням платежу "згідно рах 311 від 05.10.2020р.".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити, зазначив, що йому невідомо про сплату відповідачем 20000,00 грн.

Відповідач ні в підготовче судове засідання, ні під час розгляду справи по суті, свого представника не направляв.

Копії ухвал суду направлялись на адресу відповідача (29000, м. Хмельницький, вул. Гарнізонна, буд. 26А) та отримувались відповідачем 15.04.2021р., 14.05.2021р., 14.06.2021р., 25.06.2021р., 06.08.2021р., 16.08.2021р.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Доронік-Україна" поставило товариству з обмеженою відповідальністю "Хмельницький комбінат будівельних матеріалів" товар за видатковою накладною №323 від 29.07.2020р. (добавка готова до цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 54-L" рідкий) в кількості 1,12 тони за ціною 27800,00 грн., а всього на загальну суму 31136,00 грн. з ПДВ та надав покупцеві рахунок на оплату №205 від 27.07.2020 року на вказану суму; за видатковою накладною №433 від 14.09.2020р. (добавки готової для цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 51-N" рідкий) в кількості 1,11 тони за ціною 26500,00 грн. на загальну суму 29416,00 грн. з ПДВ та надав покупцеві рахунок на оплату №282 від 14.09.2020р. на вказану суму; №481 від 05.10.2020р. позивач здійснив поставку відповідачеві добавки готової для цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 51-N" рідкий в кількості 4,48 тони за ціною 24500,00 грн. за тону на загальну суму 109760,00 грн. з ПДВ та добавку готової для цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 54-W" рідкий в кількості 4,52 тони за ціною 25000,00 грн. за тону на загальну суму 113000,00 грн. з ПДВ, а всього на суму 222760,00 грн. з ПДВ та надав покупцеві рахунок на оплату №311 від 05.10.2020 року на вказану суму.

В видаткових накладних вказано договір поставки від 28.07.2020р. №29/07.

Позивачем до позову також долучено товарно-транспортна накладна №2907 від 29.07.2020 року про тримання відповідачем товару; товарно-транспортна накладна №1409-2 від 14.09.2020 року про тримання відповідачем товару; товарно-транспортна накладна №0510-3 від 05.10.2020 року про тримання відповідачем товару; податкова накладна №348 від 29.07.2020 року та Додаток 5 до податкової декларації з ПДВ з розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів; податкова накладна №463 від 14.09.2020 року та Додаток 5 до податкової декларації з ПДВ з розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів; податкова накладна №513 від 05.10.2020 року та Додаток 5 до податкової декларації з ПДВ з розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

В матеріалах справи наявний примірник договору поставки від 28.07.2020р. №29/07, за яким ТОВ "Доронік-Україна" (Продавець) зобов`язався продати ТОВ "Хмельницький комбінат будівельних матеріалів" (Покупець) хімічну продукцію, згідно з узгодженим сторонами замовленням та зазначену в накладних, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснювати її оплату згідно з умовами цього Договору. Загальна сума цього Договору складається з суми вказаних в накладних кожної партії товару. Кількість товару визначається згідно видаткових накладних. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 4.2 договору).

Договір підписаний зі сторони позивача та не підписаний зі сторони відповідача.

Позивач виставив відповідачеві рахунок №205 від 27.07.2020 року на оплату товару на суму 31136,00 грн.

Відповідач здійснив оплату за отриманий товар по рахунку №205 від 27.07.2020 року в сумі 31136,00 грн. відповідно до платіжного доручення №285 від 14.09.2020 року.

Згідно рахунку позивача №282 від 14.09.2020 року на суму 29415,00 грн. відповідач здійснив часткову оплату на суму 20000,00 грн. відповідно платіжного доручення №341 від 06.10.2020 року.

Згідно рахунку позивача №311 від 05.10.2020 року за поставлений товар на суму 222760,00 грн., відповідач здійснив часткову оплату в сумі 50000,00 грн. відповідно платіжного доручення №410 від 06.11.2020р.; 40000,00 грн. відповідно платіжного доручення №430 від 13.11.2020 року та 10 000,00 грн. відповідно платіжного доручення №477 від 03.12.2020 року.

12.03.2021р. позивач направив на адресу відповідача лист щодо сплати заборгованості за поставлений товар з вимогою сплати заборгованість. Докази направлення - рекомендоване повідомлення про вручення, опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек від 12.03.2021р.

Згідно платіжного доручення №1231 від 25.08.2021р. ТОВ "Хмельницький КБМ" сплачено ТОВ "Доронік-Україна" 20000,00 грн. з призначенням платежу "згідно рах 311 від 05.10.2020р.".

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір №29/07, відповідно до умов якого, постачальник (позивач) зобов`язався поставити покупцеві (відповідачу) товар, а покупець (відповідач) зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Факт поставки позивачем відповідачу товару на суму 283311,00 грн. підтверджується видатковою накладною №323 від 29.07.2020р. (добавка готова до цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 54-L" рідкий) в кількості 1,12 тони за ціною 27800,00 грн., а всього на загальну суму 31136,00 грн. з ПДВ, рахунком на оплату №205 від 27.07.2020 року на вказану суму; за видатковою накладною №433 від 14.09.2020р. (добавки готової для цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 51-N" рідкий) в кількості 1,11 тони за ціною 26500,00 грн. на загальну суму 29416,00 грн. з ПДВ, рахунком на оплату №282 від 14.09.2020р. на вказану суму; №481 від 05.10.2020р. (добавка готова для цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 51-N" рідкий в кількості 4,48 тони) за ціною 24500,00 грн. за тону на загальну суму 109760,00 грн. з ПДВ та добавку готової для цементів, будівельних розчинів або бетонів "Пластифікатор PLASTIDOR 54-W" рідкий в кількості 4,52 тони за ціною 25000,00 грн. за тону на загальну суму 113000,00 грн. з ПДВ, а всього на суму 222760,00 грн. з ПДВ та надав покупцеві рахунок на оплату №311 від 05.10.2020 року на вказану суму.

В видаткових накладних вказано договір поставки від 28.07.2020р. №29/07.

Як вже зазначалось, договір поставки від 28.07.2020р. №29/07 підписаний зі сторони позивача та не підписаний зі сторони відповідача, однак, з огляду на те, що вищезазначені підписані сторонами видаткові накладні на суму 283311,00 грн. містять посилання на договір поставки від 28.07.2020р. №29/07, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір поставки і позивач здійснив поставку товару відповідачеві на загальну суму 283311,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач розрахувався не вчасно та не в повному обсязі, сплативши за договором поставки №29/07 від 28.07.2020р. 151136,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України, визначає як порушення зобов`язання.

У відповідача станом на дату подачі позову виникла заборгованість за договором поставки №29/07 від 28.07.2020р. в розмірі 132175,00 грн. (283311,00 - 151136,00 = 132175,00), доказів сплати якої відповідач не надав.

В подальшому, після відкриття провадження у справі відповідач сплатив 20000,00 грн. згідно платіжного доручення №1231 від 25.08.2021р. з призначенням платежу "згідно рах 311 від 05.10.2020р.".

Судом враховується, що саме за рахунком №311 від 05.10.2020р. позивачем заявлено до стягнення 132175,00 грн. заборгованості.

Таким чином, станом на час розгляду справи сума основної заборгованості зменшилась з 132175,00 грн. до 112175,00 грн., а із заявлених 132175,00 грн. частина основної заборгованості в розмірі 20000,00 грн. відсутня внаслідок її сплати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, зокрема, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. За таких обставин, подальше продовження процесу стає недоцільним.

Враховуючи, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачено 20000,00 грн. основної заборгованості, в даному випадку предмет спору в цій частині припинив існування.

За таких обставин, провадження у справі №924/358/21 в частині стягнення заборгованості в розмірі 20000,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 112175,00 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницький комбінат будівельних матеріалів" (29025 м. Хмельницький, вул. Курчатова, 16, код 03576806) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Доронік-Україна" (89300, Закарпатська обл., м. Свалява, вул. Духновича, 32, код 39644465) 112175,00 грн. (сто дванадцять тисяч сто сімдесят п`ять грн. 00 коп.) заборгованості, 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Закрити провадження у справі в частині стягнення 20000,00 грн. заборгованості, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 01.09.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - в справу,

2 - позивачу ( 89300,Закарпатська обл., м. Свалява, вул. Духновича, 32)

3- відповідачу (29025 м. Хмельницький, вул. Курчатова, 16)

Всім рек. з пов.