ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" серпня 2021 р. Справа№ 910/12176/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Огірко А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Поповича П.О. згідно прот.

від відповідача: Перевозника П.В. згідно прот.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС"

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року,

прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 (повний текст складено 09.11.2020)

у справі №910/12176/20 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС"

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо - зернова корпорація України"

про стягнення 228028 грн,

УСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року було задоволено апеляційну скаргу АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 09 листопада 2020 року, у позові відмовлено, стягнуті судові витрати.

06.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС" надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року, у якій заявник просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення в сили рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020.

Крім того, заявлено клопотання про витребування з Окружного адміністративного суду м.Києва копію судової справи №640/20383/20.

Заява обґрунтована тим, що відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний господарський суд, на підставі доводів відповідача, виходив з того, що у відповідача не настав обов`язок здійснення оплати за отриманий товар, оскільки позивачем не виконані умови пунктів 4.4, 10.3 Договору, а договір є розірваним в односторонньому порядку. Однак, 10.06.2021 позивачу стало відомо, що відповідач в іншому судовому провадженні (справа №640/20383/20 за позовом ДП "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до Центрального міжрегіонального управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень) доводив зовсім протилежні обставини, а саме: підтверджував факт поставки зерна, вказав на проведення повної оплати його вартості, подальшої реалізації на користь контрагентів і отримання коштів за реалізацію. Тому, за доводами позивача, відповідач цілеспрямовано ввів суд в оману з метою одержання для себе позитивного результату по справі. Вказані нововиявлені обставини є істотними та підтверджують те, що відповідач одержав суму ПДВ за Договором, але не виконує своїх зобов`язань перед позивачем.

Від відповідача надійшли заперечення на відкриття провадження про перегляд постанови, яке мотивоване тим, що позивач не зазначає нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення та які спростовують висновки постанови; рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.06.2021 у справі №640/20383/20 не набрало законної сили; податковий спір у вказаній справі не є нововиявленою обставиною та не спростовує висновки постанови у даній справі; оцінка доказів щодо підстав формування податкового кредиту з ПДВ, наведена у рішенні адміністративного суду, не спростовує висновки постанови суду у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у заяві про перегляд постанови, просив її скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви та просив залишити постанову без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови, Північний апеляційний господарський суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС" звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про стягнення 228 028 грн, у тому числі: 206907,00грн основного боргу за поставлений товар, 4376,00 грн інфляційних втрат коштів, 14235,00 грн пені та 2510,00 грн - 3% річних.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що між сторонами укладений договір поставки №ПОЛ0047-С від 22.10.2019, на виконання якого позивач поставив відповідачу товар (кукурудза 3-го класу) на загальну суму 1241441,95 грн, однак відповідач отриманий товар оплатив частково, в сумі 1034534,30грн, внаслідок чого утворився борг.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що за умовами договору позивач гарантував, що він є сумлінним і єдиним власником товару, а на товар відсутні претензії третіх осіб і він не перебуває під арештом, однак ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2019 у справі №404/7490/19 на поставлене позивачем зерно кукурудзи було накладено арешт, як на речовий доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим відповідачем було направлено повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку, тому зобов`язання за договором є припиненими і відсутні підстави для стягнення коштів; з реєстру судових рішень також вбачається, що вказане кримінальне провадження відкрито за фактом незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання (шахрайство) вчинене у великих розмірах; позивачем не було передано всіх обумовлених договором документів, що є підставою для затримання оплати товару, також позивач не зареєстрував податкову накладну у встановлений строк, а з сайту ДФС України вбачається, що позивач не є сумлінним платником податків; позивачем також невірно визначено період прострочення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09 листопада 2020 року позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 206907,00 грн, 3% річних у розмірі 2 408,26 грн 26коп., інфляційні у розмірі 4 376 грн. 00 коп., пеню у розмірі 13488 грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 3 407грн. 70 коп.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, однак позивачем не вірно було визначено початок прострочення виконання грошових зобов`язань, що вплинуло на правильність розрахунку пені і 3% річних, у зв`язку із чим задовольнив позовні вимоги частково.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року було задоволено апеляційну скаргу АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 09 листопада 2020 року, у позові відмовлено, стягнуті судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний господарський суд виходив з наступних підстав:

- 22.10.2019 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, було укладено Договір поставки №ПОЛ0047-С, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року, культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами;

- наявною у матеріалах справи видатковою накладною №АЛ-010 від 29.10.2019 підтверджується факт поставки позивачем відповідачу кукурудзи 3-го класу в кількості 315,407 тон на суму 1 241 441,95 грн, у тому числі ПДВ - 206 906,99 грн, і відповідач цей факт не заперечує;

- на вказану господарську операцію позивачем було сформовано податкову накладну від 29.10.2019 №10;

- платіжним дорученням від 31.10.2019 №1776978 відповідач перерахував позивачу грошові кошти в сумі 1 034 534,30 грн, у тому числі ПДВ 20% - 172422,38 грн

- умовами пункту 5.4 Договору строк виконання покупцем зобов`язання з оплати залежить від дати надання документів, визначених пунктами 4.4, 10.3 Договору, та реєстрації податкової накладної;

- податкова накладна була зареєстрована 21.02.2020, однак позивачем не надано доказів передачі відповідачу документів, визначених підпунктами в), г), ґ) пункту 4.4 та пунктом 10.23 Договору, а також не надано доказів існування вказаних документів;

- згідно з п.6.6 Договору у разі неповної передачі покупцеві товаросупровідної документації, передбаченої пп.4.4 Договору, покупець вправі застосувати до постачальника затримку оплати товару до моменту усунення постачальником відповідного порушення;

- відсутність претензій покупця та факт часткової оплати за товар, не спростовують встановленого Договором обов`язку постачальника передати відповідні товаросупровідні документи на товар та довести факт такої передачі. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №914/4372/15, від 10.04.2018 у справі №916/804/17;

- враховуючи встановлені фактичні обставини справи, норми чинного законодавства та умови договору, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що у відповідача не настав обов`язок здійснення оплати за отриманий товар, оскільки позивачем не виконані умови пунктів 4.4, 10.3 Договору;

- пунктом п.1.2 Договору постачальник гарантує, що він є сумлінним і єдиним власником товару, а також те, що на товар або його частину відсутні права або претензії третіх осіб;

- з ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2019 року у справі №404/7490/19 вбачається, що відносно переданого товару існують претензії третіх осіб, порушено кримінальну справу, зерно кукурудзи, продане за спірним договором, арештовано в межах кримінального провадження і продовжує перебувати під арештом;

- згідно Акту перевірки, складеного Офісом великих платників податків ДПС України від 19.05.2020, встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента (ТОВ "АРТБЕРГ ЛЮКС"), транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства;

- посилання позивача на закупівельні акти за період з 14 по 24.10.2019 та на розписки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про отримання ними грошових коштів в сумах 252 550 грн та 336 771 грн (відповідно) відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки закупівельні акти не відповідають положенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність";

- відповідач правомірно направив відповідачу повідомлення за вих. №130-2-19/3860 від 28.09.2020 про розірвання Договорів поставки №ПОЛ0039-С віл 03.10.2019 та №ПОЛ0047-С від 22.10.2019, яке було отримано позивачем 30.09.2020, отже, із вказаної дати Договір є розірваним;

- у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються;

- сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом;

- у зв`язку із невиконанням позивачем умов пунктів 1.2, 4.4, 10.3 Договору та розірванням відповідачем Договору в односторонньому порядку позовні вимоги про стягнення 206907,00 грн основного боргу не підлягають задоволенню;

- щодо позовних вимог про стягнення 4376,00 грн інфляційних втрат коштів, 14235,00 грн пені та 2510,00 грн - 3% річних, то вони є похідними від вимог про стягнення суми основного боргу, а тому також не підлягають задоволенню.

Позивач оскаржував вказану постанову у касаційному порядку, однак ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли їх врахування судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто, підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Згідно частини 2 статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021, заявник посилається на те, що при розгляді адміністративної справи №640/20383/20, предметом розгляду якої було оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень від 25.06.2020 № та № (які прийняті у тому числі щодо спірних правовідносин сторін) відповідач підтверджував факт поставки зерна, вказав на проведення повної оплати його вартості, подальшої реалізації на користь контрагентів і отримання коштів за реалізацію.

Однак, зазначені позивачем обставини не можуть вважатись нововиявленими та не спростовують даних, які були покладені в основу постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021, оскільки при розгляді даної справи відповідач не заперечував факт отримання кукурудзи від позивача, проте позивач не довів факт належного виконання умов договору та виникнення у відповідача обов`язку з оплати, а тому відсутні підстави для перегляду постанови.

Крім цього, апеляційним господарським судом враховано, що як зазначено у пунктах 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії").

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто, поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 3 та частини 4 статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року не підлягає задоволенню, у зв`язку із чим вказана постанова залишається в силі.

Керуючись ст. ст. 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року залишити в силі.

3. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18.08.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко