УХВАЛА

12 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 914/1326/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Депи Тетяни Михайлівни

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 і рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2020 у справі

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»

до фізичної особи-підприємця Депи Тетяни Михайлівни,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) Державне агентство рибного господарства в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, 2) Львівська дослідна станція Інституту рибного господарства НАН України, 3) Державна екологічна інспекція у Львівській області, 4) Львівське обласне виробниче управління водного господарства (змінено найменування на Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну), 5) Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації

про усунення перешкод у користуванні Добротвірським водосховищем шляхом заборони здійснення рибогосподарської діяльності в водосховищі, а також у прибережній захисній смузі водосховища шириною 100 метрів,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) фізична особа-підприємець Депа Тетяна Михайлівна (далі - ФОП Депа Т. М., скаржник) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 (повний текст складений 25.05.2021) і рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2020 у цій справі. Касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 12.07.2021.

До касаційної скарги додані клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 та про зупинення дії постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 і рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2020 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.07.2021 скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Мачульський Г. М., Краснов Є. В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 касаційну скаргу ФОП Депи Т. М. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 і рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2020 у справі № 914/1326/16 залишено без руху на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України через оформлення касаційної скарги з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України та подану після закінчення строку, встановленого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови та не наведено існування обставин, що унеможливили її оскарження; не наведено обґрунтування щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалу від 19.07.2021 скаржником отримано 27.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

04.08.2021 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) ФОП Депою Т. М. подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

З огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, тому відповідно до частини третьої статті 174 Господарського процесуального кодексу України вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, № 3236/03, § 41)).

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає про те, що повний текст оскаржуваної постанови від 19.05.2021 йому не було направлено судом, а було вручено представнику Авдєєнко В. В 30.06.2021.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Таким чином, оскільки скаржник повний текст постанови отримав 30.06.2021, а до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернувся в межах двадцяти днів з дня вручення повного тексту постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021, клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження ФОП Депа Т. М. посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

За приписами частин першої, четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, колегія суддів вважає, що подані матеріали є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі.

Крім того, ФОП Депою Т. М. до касаційної скарги додано клопотання про зупинення дії постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 і рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2020 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржуваними рішеннями скаржнику заборонено здійснювати господарську діяльність, яка є єдиним її засобом до існування та життя. У випадку можливого рішення про скасування оскаржуваних судових рішень скаржник втратить дохід від господарської діяльності яку вважає правомірною. Відсутність гарантованого законом права на здійснення господарської діяльності на час розгляду цієї справи касаційним судом призведе до неможливості сплати скаржником податків та накопиченню боргів, тобто у випадку можливого скасування судових рішень відновлення порушених прав скаржника буде неможливим, як і неможливий буде поворот виконання судових рішень у цій справі.

Розглянувши клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Абзацом 2 частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивоване. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання (дії) судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними (з недоліками).

Крім того, суд касаційної інстанції враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. mutatis mutandis рішення у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine) від 20.07.2004, № 60750/00, § 43)).

У клопотанні ФОП Депи Т. М. про зупинення дії оскаржуваних судових рішень не наведено переконливих доводів та обґрунтувань того, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. За таких обставин зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 295 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзиви на касаційні скарги в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Керуючись статтями 119, 121, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 295, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання фізичної особи-підприємця Депи Тетяни Михайлівни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити фізичній особі-підприємцю Депі Тетяні Михайлівні строк на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021.

3. Відкрити касаційне провадження у справі № 914/1326/16 за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Депи Тетяни Михайлівни на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 і рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2020.

4. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 жовтня 2021 року о 14:45 год. у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 10 (кабінет № 332).

5. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 10.09.2021.

6. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.

7. Відмовити фізичній особі-підприємцю Депі Тетяні Михайлівні у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваних рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

8. Витребувати із Господарського суду Львівської області та/або Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 914/1326/16.

9. Надіслати копію цієї ухвали Господарському суду Львівської області та Західному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді Г. М. Мачульський

Є. В. Краснов