ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/548/16 (909/541/21)
УХВАЛА

11.08.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

суддя Рочняк О.В.

розглянувши заяву ліквідатора ТОВ "Тофі" арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича №5/3/21 від 09.08.2021 (вх.№13302/21 від 09.08.2021) про збільшення позовних вимог у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі"

юридична адреса: вул. Військових Ветеранів, буд. 10, м. Івано-Франківськ, 76019

адреса для листування: вул. Сурикова, 3, корпус 8-Б, м. Київ, 03035

до відповідача: Товарної біржі "Центральна українська біржа"

вул. Княжий Затон, буд. 9-А, офіс 369, м. Київ, 02095

до відповідача: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни

вул. Голосіївська, буд. 17, офіс 605, м. Київ, 03039

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Вест Інвестмент Груп"

вул. Плеханівська, буд. 112, м. Харків, 61000

кредитор: ТОВ "Фінансова компанія "Інвестхіллс Веста"

вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф. 111, м. Київ,04080

кредитор: ТОВ "Фінансова компанія "Фін - Маркет"

м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.77

уповноважена особа засновників боржника: ОСОБА_2

АДРЕСА_2

про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна боржника, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, витребування з незаконного володіння нерухомого майна

без повідомлення (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ: в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа №909/548/16 (09/541/21) за позовом ТОВ "Тофі" до відповідачів: Товарної біржі "Центральна українська біржа", ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Вест Інвестмент Груп" про: визнання недійсними з моменту укладення укладені між замовником аукціону - Товариством з обмеженою відповідальністю "Тофі" в особі ліквідатора Ріжніва М. І. та переможцем аукціону ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу та витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Вест Інвестмент Груп" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" () об`єктів нерухомого майна.

В підготовчому засіданні 08.07.2021 суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 09.08.2021.

09.08.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду, електронною поштою, підписане ЕЦП, від ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. надійшла заява №5/3/21 від 09.08.2021 (вх.№13302/21 від 09.08.2021) про збільшення позовних вимог в порядку ст.46 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частина 2 вказаної статті визначає, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.1-3 ст.46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 викладено висновок щодо застосування частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України.

У згаданій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна предмета і підстав позову не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові зазначила, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Аналогічний правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 916/1657/18.

Отже, у зазначених постановах висновок стосується правильного застосування судами частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, зокрема у площині зміни підстав позову та правильності кваліфікації спірних правовідносин саме судом.

У постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 920/1059/17, Суд вказав, на те, що предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, а відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може вважатися подання ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі N 925/185/19, від 23.01.2020 у справі N 925/186/19, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19.

Таким чином, якщо в заяві позивача йдеться про зміну немайнових вимог шляхом додавання нових (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично йдеться про подання іншого позову.

Отже, за висновком Верховного суду зміна предмета позову не може бути пов`язана з пред`явленням додаткових позовних вимог немайнового характеру, про які не йшлося в первісній позовній заяві. Якщо такі додаткові позовні вимоги пов`язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення або поданими доказами, то вони можуть бути пред`явлені з дотриманням вимог, зокрема, положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України, що регулює порядок об`єднання позовних вимог. Право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надано суду до початку підготовчого засідання.

Як вбачається із змісту поданої позивачем заяви, остання за своєю правовою природою не є заявою про зміну предмету позову, оскільки в ній йдеться про доповнення позовних вимог, що є предметом спору, новою вимогою немайнового характеру (визнати за ТОВ "Тофі" право власності на майно), тобто фактично йдеться про подання ще одного позову.

З огляду на вищевикладене, у прийнятті заяви ліквідатора ТОВ "Тофі" про збільшення позовних вимог належить відмовити.

Разом з тим, суд зазначає, що ліквідатор ТОВ "Тофі" не позбавлений права звернутися у встановленому процесуальним законом порядку до суду з окремим позовом.

Керуючись ст. ст. 42, 46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у прийнятті заяви ліквідатора ТОВ "Тофі" арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича №5/3/21 від 09.08.2021 (вх.№13302/21 від 09.08.2021) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.08.2021 та може бути оскаржено у строк, встановлений ст.256 ГПК України.

Суддя О.В. Рочняк