РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2021Справа № 910/5873/21

За позовом Антимонопольного комітету України;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-плюс";

про стягнення 112 000 000 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Антимонопольний комітет України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-плюс" про стягнення 56 000 000,00 грн. штрафу та 56 000 000,00 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконане рішення Антимонопольного комітету України від 19.06.2019 №38-р/тк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі № 910/5873/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 18.05.2021 року.

У судовому засіданні 18.05.2021 року оголошено перерву в слуханні справи до 22.06.2021 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/5873/21 до судового розгляду по суті на 13.07.2021 р.

У судовому засіданні 13.07.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 27.07.2021.

Позивач у судове засіданні 27.07.2021 своїх представників не направив, при причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у судове засідання 27.07.2021 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України (далі - Комітет), розглянувши матеріали справи № 108/60/50-рп/к.18 про порушення товариством з

обмеженою відповідальністю «Снецбуд - плюс» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 19.06.2019 № 38-р/тк (далі - Рішення №38-р/тк), яким визнано, що ТОВ «Спецбуд - плюс» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі в тендерній процедурі закупівлі «Реконструкція транспортної розв`язки на перетині проспекту Перемоги з вул. Гетьмана у Солом`янському та Шевченківському районах м. Києва. (ДСТУ Б.Д.1.1- 1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (генпідрядні роботи), яка проводилась комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» за допомогою системи електронних державних закупівель «Prozorro», ідентифікатор закупівлі - UA-2018-02-21-000440-а. За зазначене порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 56 000 000 (п`ятдесят шість мільйонів) гривень.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія Рішення № 38-р/тк надіслана із супровідним листом Комітету від 27.06.2019 № 143-29/01-8284 та отримана відповідачем 04.07.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 053.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 38-р/тк, закінчився 04.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бузи відновлено.

Відповідач оскаржив Рішення № 38-р/тк до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 відкрито провадження у справі №910/9637/19 за позовом ТОВ «Спецбуд - плюс» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 38-р/тк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 у справі №910/9637/19 позовну заяву ТОВ «Спецбуд - плюс» залишено без розгляду.

Отже, Рішення № 38-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати де комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви не отримав інформації та копій платіжних документів, що підтверджують сплату штрафу відповідно до рішення від № 38-р/тк.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 56 000 000,00 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 56 000 000,00 грн. за наступним розрахунком.

Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 11.11.2020 по 22.03.2021 включно. Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 132 дня.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить:

56 000 000 х 1,5 % = 840 000 гривень, де

56 000 000 гривень - розмір штрафу, накладеного Рішенням № 38-р/тк;

1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 132 дня прострочення сплати штрафу сума пені становить:

840 000 х 132 = 110 880 000 гривень.

У свою чергу, за приписами частини п`ятої статті 56 Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, розмір пені становить 56 000 000,00 гривень.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 56 000 000,00 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд - плюс» (вул. Івана Мазепи, 4/6, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 36590344) штраф у розмірі 56 000 000 (п`ятдесят шість мільйонів) гривень та пеню у розмірі 56 000 000 (п`ятдесят шість мільйонів) гривень і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м.Києві / Соломян.р-н / 21081100, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026010, код класифікації доходів: 21081100 (символ звітності 106).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд - плюс» (вул. Івана Мазепи, 4/6, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 36590344) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) судовий збір у розмірі 794 500 (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.08.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко