ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.2021 м. Ужгород Справа № 907/443/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Львівський радіоремонтний завод», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Севлюш», м. Виноградів

про стягнення 94018,59 грн.

секретар судового засідання Боднар Т.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач звернувся з позовом, яким просить стягнути з відповідача перераховану на виконання Договору поставки №151/09-20 від 30.09.2020 попередню оплату в розмірі 86400,00 грн., посилаючись на ст.ст. 538, 693 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача також 1484,19 грн. трьох відсотків річних та 6134,40 грн інфляційних втрат.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2 270,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 11.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі, яка надсилалася на юридичну адресу відповідача м. Виноградів, вул. Гагаріна, 66.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 120, п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України відповідач в справі вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення відповідачем зобов`язань щодо поставки Товару (комплектуючих) згідно з Договором №151/09-20 від 30.09.2020 в нього існує заборгованість з повернення попередньої оплати за даний товар в розмірі 86400,00 грн. на яку позивачем нараховано за період з 31.10.2020 року по 27.05.2021 року 1484,19 грн. відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) та 6134,40 грн. втрат від інфляції за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року включно.

Заперечення відповідача.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Державним підприємством «Львівський радіо ремонтний завод» (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Севлюш» (відповідач, постачальник) було укладено договір поставки №151/09-20 від 30 вересня 2020 року (надалі Договір), за умовами якого Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно з Специфікацією, яка міститься в Додатку №1 до даного Договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. Договору, розрахунок здійснюється відповідно до умов Специфікації. Розрахунок здійснюється Покупцем в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, в порядку, що визначений Специфікацією.

Згідно з Специфікацією (Додаток 1 до Договору) сторонам погоджено кількість та ціну Товару (комплектуючих), загальну вартість Договору 172800,00 грн. (з ПДВ), а також порядок оплати товару: 50% від загальної вартості товару сплачується Покупцем в якості попередньої оплати (аванс) на підставі наданого Постачальником рахунку, доплата в розмірі 50% сплачується Покупцем протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання товару Покупцем (п.п. 1, 5 Специфікації).

Строк поставки товару сторонам в зазначеній Специфікації встановлено до 30.10.2020 року.

Позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку №4 від 30.09.2020 року здійснена передоплата за Договором у розмірі 86400,00 грн., підтвердження чого є долучена до матеріалів справи копія платіжного доручення №4590 від 02.10.2020 року.

Як стверджує позивач, відповідач не поставив комплектуючі в строк та в порядку, що визначений Договором. Натомість, відповідно до інформаційного листа №28/07-4 від 14.01.2021 року, відповідачем повідомлено про неможливість виконання умов Договору та поставки Товару покупцю за Договором, посилаючись на епідеміологічну ситуацію в Україні та висловив готовність повернути аванс Покупцеві без штрафних санкцій в строк до 25.01.2021 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку поставити товар за Договором та неповернення попередньої оплати позивачу, незважаючи на надісланий з даного приводу інформаційний лист 28/07-4 від 14.01.2021 року, 12 березня 2021 року на адресу відповідача позивач надіслав претензію №1 вих. №243 від 12.03.2021 року про повернення передплати в розмірі 86400,00 грн. та сплати 3058,56 грн. інфляційних збитків та 3% річних за користування коштами в сумі 923,18 грн. (станом на 09.03.2021 року).

Оскільки такі вимоги були залишені відповідачем без задоволення, це послужило підставою для звернення до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з надання послуг на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивачем подано докази здійснення передоплати за Договором в розмірі, що встановлений Специфікацією (Додаток 1 до даного Договору) на суму 86400,00 грн.

Доказів поставки відповідачем товару на зазначену суду матеріали справи не містять, навпаки, як встановлено судом, відповідач фактично відмовився від виконання зобов`язань з поставки за Договором, покликаючись на епідеміологічну ситуацію в Україні та висловив готовність в строк до 25.01.2021 року повернути сплачений позивачем аванс, чого, як свідчать матеріали справи, самостійно не зробив.

При цьому, не подано суду і доказів задоволення виставленої позивачем вимоги повернути вказані кошти в добровільному порядку.

Відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 86400,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 3 % річних та втрат від інфляції.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що сторонами в Договорі не встановлено розміру процентів за користування грошовими коштами позивача (авансом) у випадку порушення відповідачем зобов`язання з поставки товару, відтак правомірним є розрахунок позивачем таких відсотків, виходячи з встановленої в ст. 625 ЦК України ставки в 3% річних.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення сум відсотків за користування грошовими коштами, нарахованих за період з 31.10.2020 року по 27.05.2021 року та втрат від інфляції за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року, суд встановив, що такі позивачем розраховано вірно, тому вимоги про стягнення 1484,19 грн. 3% річних за користування грошовими коштами та 6134,40 грн. інфляційних втрат підлягають до задоволення судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 86400,00 грн. попередньої оплати, 1484,19 грн. трьох відсотків річних та 6134,40 грн інфляційних втрат, як обґрунтовані підлягають до задоволення судом.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Севлюш" (90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Гагаріна, 66, ) на користь Державного підприємства «Львівський радіоремонтний завод» (79019, м. Львів, вул. Жовківська, 11, ) 86 400 (вісімдесят шість тисяч чотириста) грн. 00 коп. попередньої оплати за Договором поставки №151/09-20 від 30.09.2020 року, 1 484 (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири) грн. 19 коп. 3% річних за користування грошовими коштами, 6 134 (шість тисяч сто тридцять чотири) грн. 40 коп. втрат від інфляції, а також 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят) 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Андрейчук Л.В.