номер провадження справи 4/71/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 Справа № 903/138/21

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом Фізичної особи-підприємця Діденко-Косенюк Віти Володимирівни, ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Оріхівського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Запорізька, буд. 59)

про розірвання договору купівлі-продажу майна, стягнення суми

Суддя Зінченко Н.Г.

Секретар судового засідання Гасумян М.М.

Представники сторін:

Від позивача не з`явився;

від відповідача - Мякішева А.В., довіреність №22240 від 09.08.2021.

29.03.2021 до господарського суду Запорізької області згідно ухвали господарського суду Волинської області від 09.03.2021 на підставі ст., ст. 27, 31 ГПК України за підсудністю надійшли позовні матеріали по справі №903/138/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Діденко-Косенюк Віти Володимирівни до Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про розірвання договору купівлі-продажу майна, стягнення суми.

Відповідно до п.7 ст. 31 ГПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 позовні матеріали по справі №903/138/21 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.05.2021, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.06.2021.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 09.08.2021, підготовче судове засідання відкладено на 12.07.2021.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.07.2021 закрити підготовче провадження у справі № 903/138/21, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 09.08.2021.

28.05.2021 на електрону пошту суду та 31.05.2021через канцелярію суду відповідачем подане клопотання про закриття провадження у справі №903/138/21, на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України. Подане клопотання мотивоване тими обставинами, що відповідно до протоколів про проведенні електронних торгів №478337 від 04.05.2020 та № 478425 від 04.05.2020 переможцем торгів за лотом № 416996 та № 416998 визначено ОСОБА_1 , в протоколах відсутня інформація про те, що переможець торгів є фізична-особа підприємець, відповідно і акти про проведені електронні торги від 20.05.2020 за лотами №№ 416998, 416996 видані на фізичну особу Діденко-Косенюк Віту Володимирівну, а тому спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №903/138/21, виходячи з наступного.

Закриття провадження у справі це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, що повністю виключають можливість судочинства.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що позивач з 01.04.2021 року зареєстрована як фізична особа-підприємець із основним видом діяльності Код КВЕД 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними обладнанням».

Предметом спору є розірвання договору купівлі-продажу майна, стягнення коштів за придбане майно, 3% річних, інфляційних витрат, додаткової винагороди організатора торгів.

04.05.2020 ДП «СЕТАМ» реалізовано за поданням Оріхівського РВ ДВС описане та арештоване майно: 3 (три) столи дефростаціонні з нержавіючої сталі, розміром 2200*800 мм (далі - Лот № 416996) та 13 (тринадцять) столів для оброблення продукції з нержавіючої сталі (далі - Лот № 416998). Також, розрахунок за придбаний товар на електронних торгах від 04.05.2020 Діденко-Косенюк В.В. здійснювала саме як фізична особа-підприємець, що вбачається з платіжних доручень про перерахування коштів за придбане майно.

Частиною першою статті 20 ҐПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Оскільки позивач приймала участь в торгах як фізична особа підприємець, даний спір між сторонами виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, тому підсудний розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 09.08.2021, які відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є достовірними, найменуванням юридичної особи відповідача є: Оріхівський відділ Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Згідно до п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи.

На підставі зазначеного, суд визнав за необхідне змінити найменування юридичної особи відповідача у справі № 903/138/21 Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та вважати відповідачем - у справі № 903/138/21 - Оріхівський відділ Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Позивач в судове засідання 09.08.2021 не з`явився.

09.08.2021 на електрону пошту господарського суду Запорізької області від Фізичної особи-підприємця Діденко-Косенюк Віти Володимирівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Судом встановлено, що клопотання позивача не містить ЕЦП.

На підставі викладеного, клопотання позивача залишаєься судом без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 1 ч 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що позивач не повідомив суду причини своєї неявки, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представника позивача.

У судовому засіданні 09.08.2021 справу розглянуто, прийнято та оголошено, вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. В обґрунтування позову позивач зазначає, що ФОП Діденко-Косенюк В.В. придбала у власність товар на загальну суму 43 795, 00грн. за результатами електронних торгів, проведених 04.05.2020 ДП «СЕТАМ» за двома Лотами. Однак, позивачем не отримано прибраний на публічних електронних торгах товар, оскільки встановлено факт втрати майна. Оскільки продавцем майна були порушені істотні умови договору, а саме продавець не передав покупцю товар, отже оспорювані договори купівлі-продажу майна, укладені за результатами проведення електронних торгів підлягають розірванню, а сплачені за цим договором кошти - поверненню покупцю. Крім того, позивач вважає, що у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язання з передачі товару, з відділу ДВС підлягають стягненню 3% річних та інфляційні витрати згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, Також, позивачем заявлено до стягнення сплачена позивачем додаткова винагорода організатора торгів в розмірі 392, 50 грн. та сплачена за участь у електронних торгах сума в розмірі 1912, 50 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, свої заперечення виклав у відзиві на позовну заву, в якому зокрема зазначив, що обов`язок передачі придбаного позивачем товару лежить на особі, якій передано його на відповідальне зберігання, а отже Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) є неналежним відповідачем по справі. Крім того, зауважив, що кошти в сумі 255 грн. - гарантійний внесок, сплачений за лот № 416996 на рахунок ДП «СЕТАМ», кошти в сумі 1657,50 грн. та 392,50 грн. - гарантійний внесок та додаткова винагорода організатора, сплачені за лот №416998 на рахунок ДП «СЕТАМ», на депозитний рахунок відділу не надходили, тому повернуті відповідачем бути не можуть. Крім того, не погодився з нарахуванням 3% річних та інфляційних витрат та вважає що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу є не співрозмірними до предмету позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що оскільки даний спір між сторонами виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, у такому випадку від підсудний в порядку господарського судочинства. Також, зауважив, що в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року по справі № 501/2461/15-ц, зазначено, що оскільки за змістом статті 655 ЦК України сторонами такого правочину є продавець та покупець, саме на приватного виконавця як продавця покладається обов`язок з повернення коштів за договором купівлі-продажу в разі не передання майна на користь покупця.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

УСТАНОВИВ

На виконанні у Оріхівському районному відділі Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження №5 7059 118 про стягнення на користь стягувачів коштів з боржника Товариства обмеженою відповідальністю «МБК-ПРОДУКТ».

12.12.2019 з метою примусового виконання рішень у складі зведеного виконавчого провадження, на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника за його юридичною адресою: м. Оріхів вул. Пісочна буд. 5, про що винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.12.2019 ЗВП № 57059188, описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 .

27.02.2020 керівнику Запорізької філії Державного підприємства «СЕТАМ», у відповідності до вимог статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» направлена заявка за вих. № 6915 на реалізацію арештованого майна, у тому числі столів дефростаціонних з нержавіючої сталі розміром 2200* 800мм у кількості 3 шт. та столів для оброблення продукції з нержавіючої сталі у кількості 13 шт.

04.05.2020 ДП «СЕТАМ» були проведені треті електронні торги арештованим майном боржника, у тому числі столів дефростаціонних з нержавіючої сталі розміром 2200*800мм у кількості 3 шт. (лот № 416996) та столів для оброблення продукції з нержавіючої сталі у кількості 13шт. (лот № 416998).

Згідно протоколу про проведені електронні торги № 478337 від 04.05.2020 переможцем торгів за лотом № 416996 (столи дефростаціонні з нержавіючо сталі розміром 2200* 800мм у кількості 3 шт.) визначено ОСОБА_1 . Майно придбано за 5 100 грн., кошти внесені Фізичною особою-підприємцем Діденко-Косенюк В.В. у встановлений чинним законодавством строк на депозитний рахунок відділу - 19.05.2020 в сумі 4 845грн., що підтверджується платіжним дорученням №9 від 19.05.2020.

Згідно протоколу про проведені електронні торги № 478425 від 04.05.2020 переможцем торгів за лотом № 416998 (столи для оброблення продукції нержавіючої сталі у кількості 13шт.) визначено ОСОБА_1 . Майно придбано за 41 000 грн., кошти внесені Фізичною особою-підприємцем Діденко-Косенюк В.В. у встановлений чинним законодавством строк на депозитний рахунок відділу - 19.05.2020 в сумі 38 950 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7 від 19.05.2020.

Також, 19.05.2020 фізична особа-підприємець Діденко-Косенюк В.В., перерахувала кошти за придбання Лоту № 416998, на рахунок ДП «СЕТАМ» у сумі 392,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 19.05.2020.

Крім того, як зазначає позивач нею сплачені кошти у сумі 255, 00 грн. за участь у торгах з реалізації Лоту №416996 та 1657, 50 грн. за участь у торгах з реалізації Лоту №416998 на рахунок Організатора (ДП «СЕТАМ»). Сума сплаченого гарантійного внеску підтверджується допуском до участі у торгах.

20.05.2020 головним державним виконавцем відділу Мякішевою А.В. видано Акти про проведені електронні торги за лотами №№ 416998, 416996.

Як зазначає відповідач, 21.05.2020 до державного виконавця засобами телефонного зв`язку звернувся зберігач майна Сопуляк Володимир Васильович, та повідомив, що описане та арештоване майно, яке передано йому на відповідальне зберігання відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.12.2019, за адресою їх місця знаходження - м. Оріхів, вул. Пісочна буд. 5, відсутні.

21.05.2020 головним державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мякішевою Аліною Володимирівною здійснено виїзд за адресою: м. Оріхів, вул. Пісочна буд. 5 та у присутності зберігача майна Сопуляка Володимира Васильовича шляхом огляду приміщень будівлі за зазначеною адресою встановлено, що описане та арештоване майно, а саме: столи дефростаціонні з нержавіючої сталі розміром 2200*800мм у кількості 3 шт. та столи для оброблення продукції з нержавіючої сталі у кількості 13шт. відсутні, про що складено акт державного виконавця.

22.05.2020 за вих. № 11799 на адресу Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП у Запорізькій області відділом направлено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності зберігача описаного та арештованого в рамках зведеного виконавчого провадження № 57059118 майна Сопуляка Володимира Васильовича.

Згідно інформації Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькі області від 10.06.2020 повідомлення внесене до ЄРДР від 28.05.2020 за №0000444.

Згідно Інформації ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області (відповідь від 15.03.2021) рішення по кримінальному провадженню не прийнято, проводиться досудове розслідування.

26.10.2020 представник позивача звернувся до відповідача щодо повернення суми попередньої оплати за товар, у зв`язку з неможливістю забезпечення передачі йому придбаного на електронних торгах майна.

Невиконання відповідачем обов`язку щодо передачі товару стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (стаття 664 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частинами другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Зі змісту статті 655 ЦК України вбачається, що сторонами такого правочину є продавець та покупець, а тому обов`язок зі сплати коштів за договором купівлі-продажу покладається на виконавчу службу як продавця за договором.

Слід зазначити, що організатор електронних торгів, за змістом пункту 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5 , лише забезпечує здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Таким чином, цим положенням не визначено повноваження організатора приймати грошові кошти за майно, що реалізується, та передати це майно після реалізації переможцю торгів, тобто покупцю.

Доводи відповідача про те, що обов`язок із передачі придбаного позивачем товару лежить на особі, якій передано його на відповідальне зберігання, безпідставні, оскільки за змістом статті 662 ЦК України саме продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а не особа, яка зберігає це майно.

Враховуючи встановлений судом факт невиконання умов договорів щодо передачі майна покупцю, що є істотним порушенням умов договору, зважаючи на те, що позивач сплатив кошти за придбаний товар - 3 (три) столи дефростаціонні з нержавіючої сталі, розміром 2200*800 мм (далі - Лот № 416996) та 13 (тринадцять) столів для оброблення продукції з нержавіючої сталі (далі - Лот № 416998), однак його не отримав, є достатні підстави для розірвання договорів про проведені електронні торги та стягнення із відповідача на користь позивача коштів за придбаний товар.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині розірвання договорів купівлі-продажу майна та стягнення з відповідача 43 795, 00 грн. вартості придбаного товару документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) додаткової винагороди організатора торгів в розмірі 392, 50 грн. та сплаченої за участь у електронних торгах суми в розмірі 1912, 50 грн. за участь у торгах, а саме 255, 00 грн. за участь у торгах з реалізації Лоту №416996 та 1657, 50 грн. за участь у торгах з реалізації Лоту №416998, суд зауважує наступне.

Звертаючись з даним позовом, позивач пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину - продавця Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Організатора електронних торгів - ДП «Сетам» не залучено до участі у справі в якості відповідача.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Наведене узгоджується з висновком викладеним в постанові Верховного Суду по справі №910/856/17 від 05.06.2018.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17. У наведених постановах касаційний суд висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі.

В даній справі в якості відповідача залучений продавець, сторона правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів), та не залучено в якості відповідача організатор торгів.

31.05.2021 на адресу суд від відповідача у справі надійшов відзив, в якому зокрема відповідач просив залучити до справи №903/138/21 співвідповідачів, а саме: організатора електронних торгів Державне підприємство СЕТАМ та зберігача арештованого майна Сопуляка Володимира Васильовича.

З огляду на те, що законодавством передбачено право на подання клопотання про залучення співвідповідача лише позивачу, відповідно до ч. 1, 4 ст. 48 ГПК України, клопотання позивачем заявлено не було, суд визнав клопотання відповідача процесуально необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, у суду відсутні підстави для стягнення з Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) додаткової винагороди організатора торгів в розмірі 392, 50 грн. та сплаченої за участь у електронних торгах суми в розмірі 1912, 50 грн. за участь у торгах, оскільки зазначені кошти сплачені на рахунок організатора торгів - Державного підприємства СЕТАМ, а останній не особою до якої пред`явлено вимогу, а саме відповідачем у справі.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 1085, 10 грн. 3% річних, які розраховані за кожною видатковою накладною за загальний період з 19.05.2020 по 01.03.2021 та 2060, 67 грн. інфляційних втрат, розрахованих за період з червня 2020 по січень 2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже вказаною статтею передбачена можливість стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов`язання.

Натомість, стягнення з відповідача суми попередньої оплати вартості непоставленого товару не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав повернення сплаченого авансу за невиконання відповідачем зобов`язання по передачі товару.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань роз`яснено, що обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов`язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов`язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав.

За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України (даної позиції дотримується Верховний Суд України в постанові № 3-90гс14 від 16.09.2014 та постанові №910/14120/14 від 01.07.2015).

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною 3 статті 693 ЦК України, згідно з якою на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

В даному випадку умовами Договору розмір і порядок нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами не передбачено.

Таким чином, оскільки між сторонами виникли господарські відносини, в яких на відповідача покладається зобов`язання по передачі товару, а не грошове зобов`язання, правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень, передбачених ст. 625 ЦК України, не має, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 1085, 10 грн. 3% річних та 2060, 67 грн. інфляційних втрат.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині розірвання договорів купівлі-продажу та стягнення з відповідача 43 795, 00 грн. вартості придбаного товару. В задоволенні решти позовних вимог судом відмовляється.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам.

Що стосується судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та просив стягнути з відповідача 15000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

У порушення ч. 3 ст. 126 ГПК України позивачем не подано доказів на підтвердження виконання послуг адвокатом (фактичного надання послуг), зокрема, підписаного акту виконаних робіт із детальним розшифруванням наданих послуг та їх вартості.

Враховуючи наведене, заявлені позивачем до відповідача витрати на професійну правничу допомогу до стягнення не присуждаються.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Фізичної особи-підприємця Діденко-Косенюк Віти Володимирівни до Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) задовольнити частково.

2.Розірвати договір купівлі-продажу 3 (трьох) столів дефростаціонних з нержавіючої сталі, розміром 2200*800 мм, який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота № 416996, за результатами якого був складений Протокол № 478337 проведення електронних торгів від 04.05.2020 який затверджений актом державного виконавця Оріхівського РВ ДВС Мякішевою А.В. від 20.05.2020 з реалізації лоту № 416996.

3.Розірвати договір купівлі-продажу 13 (тринадцяти) столів для оброблення продукції з нержавіючої сталі, який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота № 416998, за результатами якого був складений Протокол № 478425 проведення електронних торгів від 04.05.2020, який затверджений актом державного виконавця Оріхівського РВ ДВС Мякішевою А.В. від 20.05.2020 з реалізації лоту № 416998.

4. Стягнути з Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Запорізька, буд. 59, код ЄДРПУО 34960781) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 43 795 (сорок три тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. вартості придбаного товару та 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 23 коп. судового збору. Видати наказ.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 13 серпня 2021 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.