ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2021 р. Справа№ 910/8989/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників ТОВ "Центр Оіл Трейд" - Кеба А.А.

Міністерства юстиції України - Юрченко О.В.

за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.06.2021 р.

у справі № 910/8989/21 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд"

про забезпечення позову до подання позову

Особа, яка може отримати статус учасника справи:

Відповідач: Міністерство юстиції України

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 р. до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.06.2021 р. у справі № 910/8989/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено та зупинено дію наказу Міністерства України № 2874/5 "Про задоволення скарги" від 20.08.2020 р. до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Міністерство юстиції України посилається на те, що місцевий суд помилково дійшов висновку про існування обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній може звернутися до суду, а також вказаним забезпеченням майбутнього позову фактично вирішив спір по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 р. апеляційну скаргу Міністерства юстиції України у справі № 910/8989/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8989/21 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8989/21 та призначено її до розгляду на 10.08.2021 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3383/21 від 09.08.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8989/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8989/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. справу № 910/8989/21 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судовому засіданні 10.08.2021 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" посилається на те, що оспорюваний ним акт центрального органу виконавчої влади по суті вирішує спір відносно шістдесяти восьми об`єктів нерухомого майна, що належать заявнику на титулі права власності, та поновлює у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження прав власності на ці об`єкти орендою за припиненими на підставі рішення третейського суду, що набуло законної сили і є обов`язковим до виконання, договорами оренди.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" про вжиття заходів забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що поновлення запису у реєстрі про право оренди третьої особи відносно майна заявника за припиненими судовим рішенням договорами створить ситуацію тривалої правової невизначеності що є неприпустимим, порушить гарантовані Конституцією України права заявника, у тому числі, в частині ефективного судового захисту.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Забезпечення позову за правовою природою є засобами запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вбачається, що позивач має намір звернутися до суду з немайновою вимогою, тому судове рішення, у разі задоволення позову, не вимагатиме примусового виконання, відтак в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справ № 910/1040/18.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, у ч. 1 ст. 137 ГПК України вказано вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову.

Вказаний заявником захід забезпечення позову щодо зупинення дії наказу органу виконавчої влади не входить до переліку, наведеного у ч. 1 ст. 137 ГПК України. Однак заявник не позбавлений заявити інший захід, необхідний для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів вже при поданні відповідного позову до суду.

Також, частиною 1 статті 137 ГПК передбачено забезпечення позову шляхом заборони відповідачу іншим особам вчиняти певні дії, проте прохання заявника не містить заборони вчиняти певні дії, а містить не передбачене вказаною нормою зупинення дії наказу Міністерства юстиції України.

Вбачається, що заявником не наведено належних обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 ГПК України, що існує реальна загроза, що невжиття вказаного ним заходу забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він може звернутися до суду.

Крім цього, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" вказує в її тексті, що має намір звернутись з позовом до Міністерства юстиції України з метою оскарження наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 р.

З наданих усних пояснень учасників справи вбачається, що в суді першої інстанції вже розглядається позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" до Міністерства юстиції України про скасування наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 р.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 800/521/17 позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже обгрунтованість позовних вимог досліджується судом під час розгляду спору по суті на підставі оцінки доказів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.01.2021 р. у справі № 910/9855/20, у випадку коли доводи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову, є аналогічними тим, що зазначені ним у позові, така перевірка судом фактично призведе до вирішення цього спору по суті, а не до встановлення підстав для застосування інституту забезпечення позову в цій справі.

Зупинивши дію наказу Міністерства юстиції України, за відсутності рішення про визнання його протиправним, колегія вважає, що суд першої інстанції втрутився у компетенцію Міністерства юстиції України та фактично надав можливість не виконувати чинний наказ.

Відтак, оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.06.2021 р. у справі № 910/8989/21 місцевим судом фактично вирішено спір по суті, заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними позовним вимогам, що суперечить ч. 11 ст. 137 ГПК України.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 р., до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Міністерства юстиції України підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду м. Києва від 07.06.2021 р. у справі № 910/8989/21 - скасуванню з подальшою відмовою в забезпеченні такого позову.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд".

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.06.2021 р. у справі № 910/8989/21 скасувати.

3. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 від 20.08.2020 р.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Оіл Трейд" (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 7, оф. 2, код 40849727) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, код 00015622) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят),00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.08.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

С.А. Пашкіна