ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

20 серпня 2021 року Справа № 924/115/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Блащук О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021

(ухвалене о 11:29 год. у м. Хмельницькому, повний тест складено 13.05.2021)

у справі № 924/115/21 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м.Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький

про стягнення 88 134 грн 79 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький про стягнення 258 134 грн 79 коп.: з яких 177 040 грн основний борг, 47 726 грн 43 коп. пеня, 15 086 грн 18 коп. 3% річних та 18 282 грн 18 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №1443/18-ТЕ-34 постачання природного газу від 05.10.2018 поставив відповідачу газ на загальну суму 887 040 грн, однак відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, в зв`язку із чим в останнього утворилася заборгованість в сумі 177 040 грн.

Також, враховуючи порушення строків оплати, позивач нарахував та заявив до стягнення 47 726 грн 43 коп. пені, 15 086 грн 18 коп. 3% річних та 18 282 грн 18 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021 у справі №924/115/21 закрито провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" м.Хмельницький про стягнення 7 040 грн основної заборгованості.

Частково задоволено позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м.Хмельницькому "Добробут" про стягнення 47 726 грн 43 коп. пені, 15 086 грн 18 коп. 3% річних та 18 282 грн 18 коп. інфляційних втрат.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 23 863 грн 22 коп. пені, 15 086 грн 18 коп. 3% річних, 18 282 грн 18 коп. інфляційних втрат, 2 270 грн витрат зі сплати судового збору. В стягненні 23 863 грн 21 коп. пені відмовлено.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну 887 040 грн, за який відповідач розрахувався в неповному розмірі та з порушенням визначеного п. 6.1. Договору строку оплати.

Зокрема, суд вказав, що до звернення позивача до суду відповідач розрахувався в сумі 710 000 грн (станом на момент відкриття провадження у справі сума основного боргу становила 177 040 грн). В подальшому, ухвалою суду від 12.04.2021, суд закрив провадження у справі № 924/115/21 в частині позовних вимог про стягнення 170 000 грн, які були сплачені відповідачем згідно з платіжними дорученнями №1786 від 02.03.2021 на суму 70 000 грн та №1797 від 16.03.2021 на суму 100 000 грн.

Суд встановив, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив позивачу ще 7 040 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1776 від 17.02.2021, а тому суд, дійшов висновку про закриття, на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, провадження в частині стягнення 7 040 грн основного боргу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки пені, суд дійшов висновку, що остання нарахована по кожному акту приймання-передачі природного газу в межах строку, визначеного приписами ч. 6 ст. 232 ГК України, а також з урахуванням проведених відповідачем оплат за природний газ, а тому позивачем правомірно заявлено до стягнення 47 726 43 коп. пені.

В той же час, надаючи оцінку клопотанню відповідача, викладеного у відзиві про зменшення до 10 % розмір усіх штрафних санкцій, суд користуючись правом передбаченим ч. 3 ст. 551 ЦК України суд дійшов висновку про зменшення розміру пені на 50 %, з огляду на те, що: основним видом діяльності відповідача є комплексне обслуговування об`єктів; відповідач перебуває в скрутному фінансовому становищі; невеликий період прострочення.

Також, судом було відхилено вищевказане клопотання відповідача в частині зменшення розміру 3% річних, з підстав, що: договором №1443/18-ТЕ-34 від 05.10.2018 не було визначено іншого розміру річних, який би був явно непропорційним наслідкам самого правопорушення; заявлений до стягнення розмір 3% річних є співмірним з розміром основного боргу, який існував на момент відкриття провадження у цій справі.

А тому, суд задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в повному обсязі.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд першої інстанції застосував відповідні положення ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 551, 612, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 173, 175, 193, 230, 232 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" із апеляційною скаргою, відповідно до якого просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021 у справі № 924/115/21, скасувати вказане рішення в частині відмови в стягненні 23 863 грн 21 коп. пені, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає таке.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Таким чином, при зменшенні розміру пені суд мав врахувати майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, які беруть участь у зобов`язанні.

Крім того, суд повинен був дати належну правову оцінку доказам, наданим сторонами в обґрунтування своїх позицій, щодо наявності чи відсутності збитків. Суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 ЦК України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування яких передбачене згаданою нормою.

В рішенні зазначено, що суд, зменшуючи розмір неустойки, виходив, серед іншого, з інтересів сторін. Втім, з матеріалів справи та самого рішення незрозуміло, які саме інтереси сторін було враховано, і яким чином інтереси сторін вплинули на рішення суду в частині зменшення розміру неустойки. Під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача.

Судом взагалі не було з`ясовано, чи були заподіяні позивачу збитки неналежним виконанням зобов`язання, а також не було оцінено розмір таких збитків.

Нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу.

Відповідач не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх заперечень, натомість суд попередньої інстанції не мотивуючи, а лише своїм внутрішнім переконанням та сухими посиланнями на важкий матеріальний стан відповідача зменшили розмір нарахованих санкцій, що є грубим порушенням положень ст. 233 Господарського кодексу України.

За наведеного, позивач вважає, що рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке.

При відсутності основного боргу, стягнення пені, відсотків річних та інфляційних втрат є надмірно великими санкціями порівняно із збитками кредитора, тому суд мав право зменшити розмір цих санкцій,

При цьому судом правомірно було взято до уваги такі чинники, як: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін.

В зв`язку з тим, що порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд з урахуванням інтересів боржника правомірно зменшив розмір належних до сплати штрафних санкцій, зокрема пені.

Суд належним чином дослідив та вірно надав правову оцінку тій обставині, що відповідачем у справі є об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, тобто неприбуткова організація, яка не має на меті отримання прибутку, а лише за своїми статутними завданнями забезпечує функціонування будинку, тобто належне право користування співвласниками нерухомого майна в цьому будинку своїм майном за призначенням.

Окрім того, в допущені несвоєчасної оплати за отриманий природний газ, в переважній більшості наявних випадків - не було вини відповідача, оскільки відбувались збої у державному фінансуванні Програми компенсації витрат населенню зі сплати послуг ЖКГ, яка, у той час, реалізовувалась у вигляді надання субсидій населенню в безгрошовому вигляді, шляхом укладення тристоронніх договорів.

Тому, відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення пені правомірно частково задоволені, з тієї мотивації, на яку послався місцевий господарський суд.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021 у справі № 924/115/21 в частині відмови в 23 863 грн 21 коп. пені залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 05.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул.Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" (споживач) було укладено договір №1443/18-ТЕ-34 постачання природного газу (далі договір; а. с. 23-33), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно із п. 1.2 Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

В п. 2.1 Договору сторони погодили, що постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 4 тис. куб метрів.

За умовами п. 2.4. Договору підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу відповідно до п. 3.7 цього договору вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному періоді постачання газу.

Згідно з п. 3.1 Договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.7 Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом прийому-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за період постачання означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим договором у відповідному періоді (п. 3.10 Договору).

Згідно з пунктом 5.2 Договору ціна за 1000 куб. м. газу за цим договором на дату укладання договору становить 4 942 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з ПДВ 5 930 грн 40 коп.

Пунктом 5.4 Договору сторони встановили, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу за цим договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

За умовами пп. 6 п. 7.2. Договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 8.2. Договору передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 10.3 Договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 по 17.10.2018. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 Договору).

В подальшому, додатковими угодами №1 від 24.10.2018, №2 від 29.10.2018, №3 від 05.11.2018, №4 від 30.11.2018, №5 від 20.03.2019, №6 від 20.03.2019, №7 від 29.03.2019, №8 від 19.04.2019, № 9 від 23.05.2019, №10 від 29.05.2019, № 11 від 27.06.2019, № 12 від 22.07.2019, № 12/1 від 27.08.2019, № 13 від 12.09.2019 сторонами вносилися зміни до Договору щодо обсягу природного газу, ціни, порядку та умов проведення розрахунків та інших умов договору (а. с. 34-59)

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу (а. с. 60-71), за період з жовтеня 2018 - вересень 2019 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 887 040 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, до звернення позивача з позовом в цій справі, провів розрахунки за отриманий природний газ в сумі 710 000 грн (а. с. 72-75).

Враховуючи, що відповідач за поставлений товар розрахувався не своєчасно, з порушенням строку визначеного умовами Договору, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення 177 040 грн основного боргу, а також нарахував відповідачу та заявив до стягнення 47 726 грн 43 коп. пені, 15 086 грн 18 коп. 3% річних та 18 282 грн 18 коп. інфляційних втрат.

В подальшому, відповідачем згідно платіжних доручень №1776 від 17.02.2021, №1786 від 02.03.2021, №1797 від 16.03.2021 було сплачено 177 040 грн основного боргу (а. с. 120-121, 151).

Зазначене, стало підставою для закриття провадження в цій справі в частині стягнення з відповідача 177 040 грн основного боргу.

Суд першої інстанції ухвалою від 12.04.2021 у справі № 924/115/21 (а. с. 146-147) закрив провадження в цій справі в частині позовних вимог про стягнення 170 000 грн основного боргу, а рішенням від 05.05.2021 у справі № 924/115/21 закрив провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" м.Хмельницький про стягнення 7040 грн основної заборгованості.

За наведеного, суд апеляційної інстанції констатує, що предметом спору в цій справі є стягнення 47 726 грн 43 коп. пені, 15 086 грн 18 коп. 3% річних та 18 282 грн 18 коп. інфляційних втрат.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021 у справі № 924/115/21 в частині відмови в стягненні 23 863 грн 21 коп. пені, апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах цих вимог.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Господарським судом Хмельницької області встановлено, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м.Хмельницькому "Добробут" було прийнято природний газ на загальну суму на загальну суму 887 040 грн.

В свою чергу, відповідач провів розрахунки за отриманий природний газ в сумі 887 040 грн, однак з порушенням строків, передбаченими Договором.

Проти вказаних обставин не заперечує ні позивач - АТ "НАК "Нафтогаз України", ні відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м.Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький.

Щодо стягнення 23 863 грн 21 коп. пені, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до 8.2 Договору, в редакції, яка діяла до 01.12.2018, та п. 7.2 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018, яка діяла з 01.12.2018, сторони визначили, що у разі прострочення відповідачем оплати згідно пункту 6.1 (пункту 5.1, 5.6) цього договору він зобов`язується сплатити позивачу пеню у розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач за прострочення строків оплати поставленого природного газу, керуючись умовами Договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 47 726 грн 43 коп.

Зокрема, як убачається із наданого позивачем розрахунку пені (а. с. 13-22), пеню в сумі 47 726 грн 43 коп. позивачем нараховано:

- за зобов`язаннями жовтня 2018 року за період з 27.11.2018 по 17.02.2019 у розмірі 1 028 грн 96 коп.;

- за зобов`язаннями листопада 2018 року за період з 27.12.2018 по 17.03.2019 у розмірі 3 071 грн 71 коп.;

- за зобов`язаннями грудня 2018 року за період з 26.01.2019 по 07.05.2019 у розмірі 5 894 грн 52 коп.;

- за зобов`язаннями січня 2019 року за період з 26.02.2019 по 25.08.2019 у розмірі 9 180 грн 42 коп.;

- за зобов`язаннями лютого 2019 року за період з 26.03.2019 по 25.09.2019 у розмірі 9 075 грн 86 коп.;

- за зобов`язаннями березня 2019 року за період з 26.04.2019 по 25.10.2019 у розмірі 7 479 грн 64 коп.;

- за зобов`язаннями квітня 2019 року за період з 28.05.2019 по 27.11.2019 у розмірі 3 794 грн 59 коп.;

- за зобов`язаннями травня 2019 року за період з 26.06.2019 по 25.12.2019 у розмірі 1 857 грн 71 коп.;

- за зобов`язаннями червня 2019 року за період з 26.07.2019 по 25.01.2020 у розмірі 1695 грн 61коп.;

- за зобов`язаннями липня 2019 року за період з 28.08.2019 по 27.02.2020 у розмірі 1611 грн 23 коп.;

- за зобов`язаннями серпня 2019 року за період з 26.09.2019 по 25.03.2020 у розмірі 1 448 грн 62 коп.

- за зобов`язаннями вересня 2019 року за період з 26.10.2019 по 25.04.2020 у розмірі 1 587 грн 56 коп.

Перевіривши вказаний розрахунок пені (а. с. 13-22), суд дійшов висновку, що її нарахування в сумі 47 726 грн 43 коп. за зазначений позивачем період, виходячи з визначених, згідно з Договором періодів прострочення оплати щодо кожного факту передачі природного газу за актом, проведено вірно, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

В той же час, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

При цьому зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та його розмір.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність та відповідати завданням господарського судочинства, котрі передбачені статті 2 ГПК України, зокрема справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013№ 7-рп/2013).

Відтак, апеляційний господарський суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані відповідачем в підтвердження обставин, що зумовили несвоєчасну оплату за поставлений газ, зокрема: основним видом діяльності відповідача є комплексне обслуговування об`єктів; газ за договором використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, тобто відповідач не є кінцевим споживачем; скрутне фінансове становище відповідача; одним із факторів несвоєчасної оплати за поставлений газ, стало несвоєчасне проведення розрахунків за послуги з опалення та постачання гарячої води кінцевими споживачами.

При цьому, фінансовий стан відповідача підтверджується фінансовою звітністю малого підприємства Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут", звітом про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації (а. с. 122-124).

В постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №922/1608/19 викладена правова позиція, що зменшення розміру пені на 50% є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021 у справі № 924/115/21 в частині відмови в стягненні 23 863 грн 21 коп. пені слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2021 у справі № 924/115/21 в частині відмови в 23 863 грн 21 коп. пені - без змін.

2. Справу № 924/115/21 надіслати Господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.