ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1286/21

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1286/21

за позовом Приватного підприємства «Центр Електробезпеки», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВСС», м. Бровари

про стягнення 456 616,09 грн.

Представники:

від позивача: Романюк Р.Г., адвокат, довіреність № 28/05/21-01 від 28.05.2021;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Центр Електробезпеки» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВСС» (надалі-відповідач) про стягнення 456 616,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 27/08-2020 від 27.07.2020, в частині своєчасної поставки виробів та надання послуг, визначених умовами договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.2021 відкрито провадження у справі № 911/1286/21, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 02.06.2021.

Ухвалою суду від 02.06.2021 підготовче засідання у справі № 911/1286/21 було відкладено на 23.06.2021.

Ухвалою суду від 23.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/1286/21, справу призначено до розгляду по суті на 02.08.2021.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача жодного разу в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи за його участю, про що свідчить наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень щодо ухвал суду.

Про обізнаність відповідача про розгляд в суді даної справи також свідчить клопотання відповідача вих. № 10 від 01.06.2021 (вх. № суду 13656/21 від 01.06.2021) про відкладення підготовчого засідання, яке було судом задоволено.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2020 між Приватним підприємством «Центр Електробезпеки» (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МВСС» (відповідач, виконавець) укладений Договір № 27/08-2020 за умовами п. 1.1 якого продавець виготовляє двері металеві протипожежні згідно з технічним завданням покупця, здійснює їх монтаж та передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує вартість виробів.

Асортимент, кількість та вартість виробів, які будуть виготовлені, зазначені в специфікації (п. 1.2 договору).

Загальна ціна договору складає 679 229,11 грн. (п. 3.1 договору).

Умовами п.п. 3.4.1, 3.4.2 договору визначено, що замовник здійснює передоплату в сумі 299 184,25 грн. на банківський рахунок виконавця протягом 5 банківських днів після підписання договору. Остаточний розрахунок в сумі 380 044,86 грн. здійснюється замовником протягом 20 робочих днів, за умови виконання робіт в повному обсязі, згідно з технічним завданням і шляхом підписання видаткової накладної та акту здачі-прийняття виконаних робіт (наданих).

Відповідно до п. 4.1 договору продавець виготовляє вироби протягом 90 робочих днів з моменту отримання на свій розрахунковий рахунок передоплати, визначеної у п. 3.4.1 договору та поставляє вироби покупцю протягом 30 робочих днів з моменту отримання оплати вказаної у п. 3.4.2 договору.

Пунктом 6.1 договору визначено, що прострочення строків постачання виробів, що триває 30 календарних днів і більше, дає право покупцю відмовитись від договору та/або право вимагати повернення суми передоплати за непоставлені вироби та оплати штрафу в розмірі 20 % від вартості непоставлених виробів.

Умовами п. 9.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно із Специфікацією від 27.08.2020, яка укладена до Договору № 27/08-2020 від 27.08.2020, між сторонами узгоджено, що продавець передає, а покупець оплачує та приймає наступні вироби - двері однопільні металеві протипожежні ДП ЕІ-60 (2060х870) RAL-7035, у кількості 84 шт., ціна за одиницю - 5 615,32 грн., загальна вартість - 566 024,26 грн. з ПДВ. Крім того, продавець здійснює доставку та монтаж дверей однопільних металевих протипожежних ДП ЕІ-60 (2060х870) RAL-7035, вартість відповідної послуги становить 113 204,86 грн. з ПДВ.

Для здійснення оплати відповідачем був виставлений позивачу рахунок-фактура № МВ-000128 від 27.08.2020 на загальну суму 679 229,11 грн., з яких 566 024,26 грн. вартість дверей однопільних металевих, 113 204,86 грн. вартість доставки і монтаж дверей.

На виконання умов Договору 27/08-2020 від 27.08.2020, та на підставі рахунку-фактури № МВ-000128 від 27.08.2020 позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 299 184,25 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку позивача від 27.08.2020.

05.10.2020 між позивачем та відповідачем підписана видаткова накладна № МВ-0000190, за якою відповідачем поставлено, а позивачем прийняті двері однопільні металеві протипожежні ДП ЕІ-60 (2060х870) RAL-7035 загальною вартістю 249 320,21 грн.

05.10.2020 між позивача та відповідачем підписаний Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № МВ-0000067, згідно з яким відповідачем виконані, а позивачем прийняті послуги з доставки та монтажу дверей на загальну суму 49 864,04 грн.

22.10.2020 позивачем на рахунок відповідача був перерахований залишок коштів в сумі 380 044,86 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку позивача.

Однак, в порушення умов договору, відповідачем залишені не виконаними свої зобов`язання в частині поставки позивачу виробів на суму 316 704,05 грн., відповідно послуги з монтажу дверей на суму 63 340,82 грн. відповідачем також надані не були.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою № 2503/2021- від 25.03.2021, в якій з огляду на порушення відповідачем встановлених договором строків поставки та монтажу виробів (дверей) у кількості 47 штук, позивач на підставі норм ЦК України та п. 6.1 договору повідомив відповідача про розірвання договору та вимагав від відповідача протягом 3 робочих днів з дати отримання вимоги повернути сплачені позивачем грошові кошти в сумі 380 044,86 грн. Надіслання відповідної вимоги підтверджується наявними в матеріалах справи копіями накладною № 787, фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист від 26.03.2021.

За твердженнями позивача, станом на день підготовки даної позовної заяви, вимоги позивача залишені відповідачем не виконані, грошові кошти, отримані за умовами договору не повернуті, у зв`язку з чим ПП «Центр Електробезпеки» змушене було звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Як вбачається з умов Договору № 27/08-2020 від 27.08.2020, він містить в собі елементи договору поставки та договору про надання послуг.

Частиною 2 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною другою вказаної норми до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїх зобов`язань щодо поставки виробів на суму 316 704,05 грн. та надання послуг з їх монтажу на суму 63 340,82 грн., у строки визначені договором не виконав, грошові кошти в розмірі 380 044,86 грн. на вимогу позивача не повернув, доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 1 та 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, за змістом якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 380 044,86 грн. попередньої оплати обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, які наявні у матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо поставки виробів та його монтажу, позивач просить суд стягнути з відповідача 76 008,97 грн. штрафу.

Умовами пункту 6.1 договору визначено, що прострочення строків постачання виробів, що триває 30 календарних днів і більше, дає право покупцю відмовитись від договору та/або право вимагати повернення суми передоплати за непоставлені вироби та оплати штрафу в розмірі 20 % від вартості непоставлених виробів.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Як вбачається з наданого суду розрахунку, позивач здійснює нарахування штрафу на суму заборгованості, що становить 380 044,86 грн. Разом з цим, з умов пункту 6.1 договору випливає, що покупець має право вимагати сплати штрафу лише у випадку неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань щодо поставки виробів. Судом було встановлено, що вартість непоставлених виробів становить 316 704,05 грн.

Таким чином здійснивши власний розрахунок, суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 63 340,81 грн., що становить 20 % від вартості непоставлених виробів.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 562,26 грн. 3 % річних, нарахованих від суми заборгованості, за період з 08.04.2021 по 26.04.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимога позивача визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВСС» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Красовського, 26-А, ) на користь Приватного підприємства «Центр Електробезпеки» (04070, м. Київ вул. Почайнинська, 57/59, кв. 106, ) 380 044 (триста вісімдесят тисяч сорок чотири) грн. 86 коп. попередньої плати, 63 340 (шістдесят три тисячі триста сорок) грн. 81 коп. штрафу, 562 (п`ятсот шістдесят дві) грн. 26 коп. 3 % річних та 6 659 (шість тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 22 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог в позові відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 16.08.2021.

Суддя О.О. Христенко