ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р.Справа № 922/1372/21

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавровой Л.С.
при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" про розподіл судових витрат (вх. 18129 від 04.08.2021) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ"
до ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕРВІС ГРАНД"
про визнання недійсними односторонніх правочинів, визнання відсутності права та зобов`язання не чинити перешкоди у виконанні умов договору
за участю представників:

позивача Яровенко О.Ю.

відповідача Краснокутський О.В.

третьої особи не з`явилась

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2021 було частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ", визнано недійсним односторонній правочин Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови від договору про вирощування сільськогосподарських культур № 7 від 08.05.2019, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні технології», який оформлений листом від 19.01.2020 за вих. № 148/9148/64; визнано недійсним односторонній правочин Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови від договору про вирощування сільськогосподарських культур № 7 від 08.05.2019, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднані інформаційні технології», який оформлений листом від 19.03.2021 за вих. № 148/9148/423; в решті позову відмовлено; втягнуто з ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (Україна, 61007, Харківська обл., місто Харків, пр.Московський, будинок 273, ідентифікаційний код особи 30305621) 4 540,00 грн судового збору.

04.08.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення судових витрат (вх. 18129), в якому позивач просив суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою від 05.08.2021 р. подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.08.2021 р. о 12:45.

16.08.2021 від військової частини надійшли письмові заперечення на клопотання про стягнення судових витрат на користь позивача.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" підтримав подане клопотання про розподіл судових витрат у заявленому розмірі. Представник відповідача проти клопотання заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом було встановлено, що в позовній заяві позивачем було заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат, які складаються з 9080,00 грн судового збору та 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В клопотанні про розподіл судових витрат позивач просив стягнути з відповідача 50000,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № ОІТ від 01.04.2021; копію акту приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги № ОІТ від 01.04.2021, складеного 03.08.2021; копію рахунку-фактури № 20/1 від 19.04.2021; копію платіжного доручення № 53 від 20.04.2021 на суму 50000,00 грн.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи проти розміру заявлених судових витрат відповідач вказував, що сума таких витрат є завищеною та неспівмірною заявленим позовним вимогам.

Однак, вартість яких саме послуг була завищена та доказів на підтвердження завищення таких послуг відповідачем не надано. Відповідач обмежився лише посиланням на загальні норми щодо співмірності судових витрат.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам та викладеним відповідачем запереченням, суд виходить з того, що за змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги № ОІТ від 01.04.2021 та опис наданих послуг, що міститься в акті приймання-передачі послуг від 03.08.2021, а також з огляду на обставини справи та складність справи, суд визнає не доведеними посилання відповідача на завищення позивачем розміру витрат на правничу допомогу і приймає надані до суду документи як належні докази, що підтверджують реальний розмір понесених стороною судових витрат.

Оскільки рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2021 було частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ", а саме задоволено 2 немайнові вимоги з 4, тому суд, у відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" про розподіл судових витрат (вх. 18129 від 04.08.2021) задовольнити частково.

Ухвалити у справі № 922/1372/21 додаткове рішення.

Стягнути з ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (Україна, 63501, Харківська обл., місто Чугуїв, МІКРОРАЙОН АВІАТОР, ідентифікаційний код особи НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБ`ЄДНАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (Україна, 61007, Харківська обл., місто Харків, пр.Московський, будинок 273, ідентифікаційний код особи 30305621) 25000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 17.08.2021.

Суддя Л.С. Лаврова