Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Господарський суд Харківської області 10 серпня 2021 року м. Харків
справа № 922/1256/21
склад суду:суддя Бринцев О.В.
секретар судового засідання:Гула Д.В.
позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "С-ІНЖИНІРИНГ"
відповідач: Акціонерне товариство "ХАРКІВСЬКИЙ НАУКОВО- ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ"
вимоги позивача:стягнення 1.308.968,40 грн
представник позивача:Новак Т.О.
представник відповідача:Барчук А.В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач просить суд стягнути заборгованість за виконані проектні роботи на підставі Договорів на виконання проектних робіт від 19.02.2019 №19/02-19 та від 19.02.2019 №19/03-19, а також штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення оплати виконаних робіт.

1.2. Відповідач стверджує, що його вина як підстава для відповідальності відсутня. Також відповідач вважає пропущеним строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені та штрафу.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між ТОВ "С-Інжиніринг" (виконавець) та АТ ХІ "Енергопроект" (замовник) були укладені Договори на виконання проектних робіт від 19.02.2019 №19/02-19 (далі - Договір №19/02-19, т.I, а.с. 21-25) та від 19.02.2019 №19/03-19 (далі - Договір №19/03-19, т.I, а.с. 10-14).

2.2. За умовами Договору №19/02-19 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати проектні роботи по об`єкту: ВП "Южно-Українська АЕС", за темою: "Енергоблок №3. Модернізація розподільчих пристроїв 6/0,04 кВ в частині заміни КРП-0,4 кВ систем нормальної експлуатації, важливих для безпеки (ЕЕТП та машзал). Розробка робочої документації".

2.3. За умовами Договору №19/03-19 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати проектні роботи стадії "Робоча документація", та передати замовнику проектну документацію по об`єкту: "Енергоблок №3. Модернізація розподільчих пристроїв 6/0,4 кВ в частині заміни КРП-0,4 кВ обстройки реакторного відділення. Розробка робочої документації".

2.4. На виконання умов укладених договорів позивачем були надані, а відповідачем прийняті роботи за Договором №19/02-19 на суму 510.384,00 грн та за Договором №19/03-19 на суму 714.840,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі приймання робіт (надання) послуг від 16.12.2019 №№183, 184 відповідно. Акти підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств.

2.5. Позивач зазначає, що відповідач частково сплатив заборгованість за виконані роботи.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом позову, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, є стягнення з відповідача на користь позивача:

- за Договором №19/02-19: 180.192,00 грн - заборгованість за виконані роботи; 28.726,88 грн - пеня; 19.010,78 грн - 3% річних; 28.726,88 грн - додатковий штраф; 40.309,03 грн - інфляційні втрати;

- за Договором №19/03-19: 332.420,00 грн - заборгованість за виконані роботи; 50.038,80 грн - пеня; 29.084,96 грн - 3% річних; 50.038,80 грн - додатковий штраф; 67.549,43 грн - інфляційні втрати.

3.2. В судовому засіданні 10.08.2021 представник позивач позовні вимоги в частині стягнення додаткового штрафу за Договором №19/02-19 та Договором №19/03-19 не підтримує.

3.3. Юридичними підставами позову є статті 524, 526, 530, 533, 610, 625 ЦК України, статті 173, 174, 193, 230, 231, 232 ГК України.

3.4. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині оплати виконаних робіт за Договором №19/02-19 та Договором №19/03-19.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти позову заперечує частково. В частині стягнення заборгованості за виконані роботи за Договором №19/02-19 в розмірі 180.192,00 грн та за Договором №19/03-19 в розмірі 26.000,00 грн просить суд закрити провадження у справі; проти позовних в частині стягнення додаткового штрафу та пені заперечує та просить суд відмовити в позові в цій частині з причин строку позовної давності. Також просить суд зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 90%.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

5.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/852/21.

5.3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.06.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. №13191 від 07.06.2021, т.I, а.с. 210-216).

5.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

5.5. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 10.08.2021, заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. №16548 від 15.07.2021) залишено без розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушені відповідачем умови Договорів? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи правильно виконані розрахунку штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних втрат?

- Чи є підстави для застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій?

- Чи є підстави для зменшення пені, відсотків річних та інфляційних втрат?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше та друге ключове питання, а відповідач на третє та четверте.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРІВ.

7.1. Позивач зазначає, що відповідачем були порушені умови Договорів в частині своєчасної сплати виконаних робіт.

7.2. Суд погоджується з цими твердженнями позивача з огляду на наступне.

7.3. Відповідно до частини першої статті 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

7.4. У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.5. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

7.6. Умовами пункту 2.3. Договорів №№19/02-19, 19/03-19 передбачено, що оплата за виконані роботи здійснюється замовником на підставі двосторонньо підписаних актів здачі-приймання робіт протягом 30 календарних днів з дати підписання актів за умови реєстрації виконавцем податкової накладної в ЄРПН.

7.7. З наявних у матеріалах справах актів здачі-приймання робіт (т.I, а.с. 31-32) вбачається, що позивачем були виконані, а відповідачем прийнятий, але не оплачені в повному обсязі проектні роботи. Внаслідок цього у відповідача станом на 07.06.2021 утворилась заборгованість за Договором №19/02-19 в розмірі 180.192,00 грн та за Договором №19/03-19 - 332.420,00 грн. Цей факт визнається усіма учасниками справи і тому згідно з частиною першою статті 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

7.8. Після відкриття провадження в даній справі відповідачем була повністю погашена заборгованість за Договором №19/02-19 в розмірі 180.192,00 грн та частково заборгованість за Договором №19/03-19 в розмірі 26.000,00 грн. Це підтверджується наданими відповідачем копіями платіжних доручень та поясненнями представників позивача та відповідача в судовому засіданні 10.08.2021.

7.9. У відповідності до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Таким чином, оскільки між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором №19/02-19 в розмірі 180.192,00 грн та за Договором №19/03-19 у розмірі 26.000,00 грн, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині вимог.

7.10. В решті суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №19/03-19 у розмірі 306.420,00 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ЩОДО РОЗРАХУНКІВ ШТРАФНИХ САНКЦІЙ, ВІДСОТКІВ РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ.

8.1. Пеня та додатковий штраф за порушення строків оплати виконаних робіт встановлена пунктами 4.2. Договорів №№19/02-19, 19/03-19. Згідно з ними, за порушення строків оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7% від вартості простроченого платежу. Якщо порушення строків оплати виконаних робіт продовжується понад тридцять днів, замовник сплачує додатковий штраф у розмірі 7% від вартості неоплаченої в строк роботи.

8.2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

8.3. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для нарахування пені, додаткового штрафу, 3% річних та інфляційних втрат. Втім, суд враховує, що представник позивача в судовому засіданні по суті 10.08.2021 позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткового штрафу за Договором №19/02-19 в розмірі 28.726,88 грн та за Договором №19/03-19 в розмірі 50.038,80 грн не підтримує. Тому суд з огляду на принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу (п.п. 4, 5 ч.2 ст.3, ст.ст.13, 14 ГПК України) не вбачає можливим задоволення позовних вимог в цій частині.

8.4. Перевіркою наданих розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, які містяться в заяві про зменшення розміру позовних вимог (т.I, а.с. 211-214), судом встановлено, що позивачем допущені помилки під час їх нарахування.

8.5. По-перше, в період прострочки позивачем помилково включені дні часткового виконання зобов`язання відповідачем. Це неправильно, з огляду на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України). Тому день фактичного виконання зобов`язання є днем, коли зобов`язання вважається вже виконаним. Отже, неправомірно включати цей день в період нарахування пені та відсотків річних.

8.6. Така позиція суду відповідає положенням пункту 1.9. Постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 №14. Також вона узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.06.2018 у справі №922/1008/16, де зазначено наступне: "В даному випадку суд першої інстанції вірно здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних".

8.7. По-друге, під час здійснення нарахування інфляційних втрат за неповний місяць позивачем не враховано, що якщо час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу (відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 20.11.2020 у справі 910/13071/19).

8.8. На підставі викладеного, зробивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів чинного законодавства суд зазначає, що їх арифметично вірний розмір за Договором №19/02-19 становить 18.983,66 грн та 46.153,17 грн відповідно, а за Договором №19/03-19 - 29.026,20 грн та 77.899,47 грн. При цьому інфляційні втрати підлягають стягненню в сумі, котра не виходить за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України), а саме за Договором №19/02-19 - 40.309,03 грн, за Договором №19/03-19 - 67.549,43 грн.

8.8. По-третє, позивачем неправильно визначений розмір пені (0,1%) та період її нарахування. Оскільки згідно зі статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Також згідно з положеннями частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.9. Натомість умовами пунктів 4.2. Договорів №№19/02-19, 19/03-19 передбачено обмеження розміру пені, який складає 7% від вартості простроченого платежу. Таким чином, допущені помилки в розрахунку пені (за період з 16.01.2020 по 16.07.2020) не вплинули на її остаточний розмір, визначений самим позивачем, а саме: 28.726,88 грн та 50.038,80 грн відповідно. При цьому, арифметично вірний розмір пені за Договором №19/02-19 становить 35.726,88 грн (510.384,00 грн * 7%). Проте ця сума не підлягає стягненню, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).

8.10. На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є законними, обґрунтованими в наступних розмірах:

- за Договором №19/02-19: пеня - 28.726,88 грн; 3% річних - 18983,66 грн; інфляційні втрати - 40.309,03 грн;

- за Договором №19/03-19: пеня - 50.038,80 грн; 3% річних - 29.026,20 грн; інфляційні втрати - 67.549,43 грн.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НЕЗАСТОСУВАННЯ СПЕЦІАЛЬНОЇ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ ЩОДО ШТРАФНИХ САНКЦІЙ.

9.1. Під час розгляду справи відповідачем була подана заява (т.II, а.с. 132-135), в якій зазначає, що позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності в частині стягнення пені та додаткового штрафу.

9.2. Суд не погоджується з твердженнями відповідача про пропуск позовної давності з огляду на наступне.

9.3. Так, дійсно згідно з пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

9.4. Проте, згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-ІХ розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 нього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

9.5. Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211 (з наступними змінами) установлено на всій території України карантин з 12 березня 2020 року. На теперішній час встановлений на території України карантин не скасовано.

9.6. Враховуючи вищевикладене, в суду відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності, оскільки строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені продовжився на підставі наведених вище правових норм і тому станом на даний час його не пропущено.

9.7. Таким чином, заява відповідача про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені за Договорами №№19/02-19, 19/03-19 не підлягає задоволенню.

10. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗМЕНШЕННЯ ПЕНІ, ВІДСОТКІВ РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ.

10.1. Відповідач просить суд зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 90%. В обґрунтування поданого клопотання (т.I, а.с. 29-32) заявник посилається на те, що АТ ХІ "Енергопроект" є підприємством державного сектору економіки, в статутному капіталі якого є державна частка, що становить 50% + 1 акція. Основним та по суті єдиним контрагентом відповідача є ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлені підрозділи. У даній справі позивачем були виконані проектні роботи за Договорами №№19/02-19, 19/03-19, які є предметом договорів, укладених між відповідачем та генеральним замовником - ВП "Южно-Українська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом". Оплата виконаних та прийнятих проектних робіт генеральним замовником станом на теперішній час не проведена. У зв`язку з чим, відповідач не мав та не має можливості здійснити своєчасну оплату проектних робіт, виконаних позивачем, проте вживає всіх можливих заходів для вирішення питання погашення заборгованості за виконані послуги.

10.2. Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. У частині третій статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

10.3. Неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може бути непомірним тягарем для споживача і джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013). Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення.

10.4. Основними засадами цивільних правовідносин є справедливість, добросовісність, розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

10.5. У відповідності до наведених правових норм інститут зменшення неустойки (пені та штрафу) є механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Він покликаний протидіяти необґрунтованому збагаченню однією із сторін за рахунок іншої. Цей інститут спрямований на забезпечення цивільно-правових принципів рівності і балансу інтересів сторін. Право на зменшення пені направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладені договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

10.5. При цьому ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

10.6. З матеріалів справи та з пояснень представників сторін суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень відповідача про те, що наразі існують об`єктивні обставини, які в сукупності свідчать про те, що належні до сплати штрафні санкції є надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. Їх сплата не відповідатиме принципам розумності, добросовісності, справедливості цивільного законодавства. Стягнення пені у заявленому розмірі призведе до порушення балансу майнових інтересів сторін зобов`язання, спотворить мету неустойки, перетворивши її зі стимулу належного виконання зобов`язань на спосіб отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, ставши при цьому непомірним тягарем для боржника (відповідача).

10.7. Суд зазначає, що в сукупності із об`єктивними обставинами, складної ситуації у державі та її економічного становища, обставини, на які посилався відповідач, свідчать про їх винятковість, а отже наявність підстав для зменшення нарахованої йому пені.

10.8. З огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги ступінь добровільного виконання зобов`язання відповідачем, відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача, виходячи із міркувань справедливості, добросовісності, розумності, як загальних засад цивільного законодавства, прагнучи забезпечити баланс майнових інтересів сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації права зменшення розміру пені на 50%.

10.9. Щодо зменшення 3% річних та інфляційних втрат, то підстави для такого зменшення відсутні. Застосований розмір відсотків річних не перевищує мінімального розміру, встановленого в частині другій статті 625 ЦК України. Окрім того, 3% річних та інфляційні втрати за своєю правовою природою не є санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає: 1) в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; 2) у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зменшення 3% річних та інфляційних.

11. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

11.1. Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача:

1) за Договором на виконання проектних робіт №19/02-19: 14.363,44 грн пені; 18.983,66 грн 3% річних; 40.309,03 грн - інфляційних втрат;

2) за Договором на виконання проектних робіт №19/03-19: 306.420,00 грн заборгованості за виконані роботи; 25.019,40 грн пені; 29.026,20 грн 3% річних; 67.549,43 грн інфляційних втрат.

11.2. В частині стягнення за Договором №19/02-19: 14.363,44 грн - пені; 28.726,88 грн - додаткового штрафу; 27,12 грн - 3% річних, а також за Договором №19/03-19: 25.019,40 грн - пені; 50.038,80 грн - додаткового штрафу; 58,76 грн - 3% річних суд відмовляє.

11.3. В частині стягнення заборгованості за Договорами №№19/02-19, 19/03-19 в розмірі 180.192,00 грн та 26.000,00 грн відповідно провадження у справі підлягає закриттю.

12. СУДОВІ ВИТРАТИ.

12.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України та статтею 7 Закону України "Про судовий збір". Згідно з приписами останньої позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 10.335,95 грн (7.243,07 грн - у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог; 3.092,88 грн - у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині позовних вимог).

12.2. Згідно статі 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 7.525,07 грн покладаються на відповідача, в іншій частині 1.773,51 грн залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ" (61003, м. Харків, пр. Московський, буд. 10/12, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "С-ІНЖИНІРИНГ" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 1 А, кім. 26, )

за Договором на виконання проектних робіт від 19.02.2019 №19/03-19:

- 306.420,00 грн заборгованість за виконані роботи;

- 25.019,40 грн пеня;

- 29.026,20 грн 3% річних;

- 67.549,43 грн інфляційні втрати;

за Договором на виконання проектних робіт від 19.02.2019 №19/02-19:

- 14.363,44 грн пеня;

- 18.983,66 грн 3% річних;

- 40.309,03 грн - інфляційні втрати;

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

4. В частині стягнення 206.192,00 грн заборгованості за виконані роботи провадження у справі №922/1256/21 закрити.

5. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.08.2021.

Суддя Бринцев О.В.