ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.08.2021 м. Ужгород Справа № 907/455/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №907/455/21

за позовом державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство», с. Лопухів Тячівського району до фізичної особи підприємця Бабак Валерія Олександровича, с. Угля Тячівського району про стягнення суми 317 244,21 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 317 244,21 грн. з яких 271 920,45 грн. суми основного боргу вартості поставленої необробленої деревини за договором купівлі-продажу від 28.05.2019 №5958/5958/3кв-о/2019, суми 13 588,57 грн. трьох відсотків річних, інфляційних втрат в розмірі 29 015,99 грн. та 2 719,20 грн. штрафу, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. ст. 530, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193, Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/455/21 не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, будь-яких клопотань щодо розгляду спору з повідомленням (викликом) сторін подано не було, у зв`язку з чим, враховуючи також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.06.2021 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 18.06.2021 була надіслана відповідачу 22.06.2021 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно повідомлення про вручення №070 отримана ним 25.06.2021 року.

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 18.06.2021 року подав відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що відповідно до п.1.1. Договору він був укладений за наслідками проведення основних аукціонних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 квартал 2019 року, які відбулися 28.05.2019 року - за номерами лотів №3.1./. Таким чином, ФОП Бабак В.О., який був допущений до аукціонних торгів Товарної біржі «Закарпатська універсальна товарно-сировинна біржа» із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2019 року, сплатив гарантійний внесок за лотом, який відповідно до п.6.3. Договору між сторонами підлягав перерахуванню ЗУТСБ Продавцю в якості частини оплати за проданий Товар.

Вказане за доводами Відповідача свідчить, про те, що борг ФОП Бабак В.О. перед ДП «Брустрянське ЛМГ» в розмірі суми поставки у 3 кварталі 2019 року не міг існувати, адже гарантійні внески ФОП Бабак В.О. за участь в аукціоні мали бути перераховані Продавцю безпосередньо організатором аукціон.

Водночас, Відповідач зауважує, що відповідно до банківських виписок про рух коштів на рахунку ФОП Бабак В.О. НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» м. Київ під час дії Договору поставки деревини №5958/5958/3кв-о/2019 від 28.05.2019 року в період червня 2019 року - вересня 2019 року було оплачено попередню оплату за договором ДП «Брутрянське ЛМГ» в сумі 370 000,00 гривень, а саме 06.06.2019 100 000,00 гривень, 01.08.2019 100 000,00 гривень, 06.09.2019 100 000,00 гривень, 18.09.2019 40 000,00 гривень, 30.09.2019 30 000,00 гривень. Крім того в подальшому ФОП Бабак В.О. з банківського рахунку НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» м.Київ було оплачено в якості оплати за поставку необробленої деревини ДП «Брутрянське ЛМГ» додатково 156 000,00 гривень, а саме 03.10.2019 46 000,00 гривень, 08.11.2019 50 000,00 гривень, 28.05.2020 60 000,00 гривень.

За твердженням Відповідача ним було повністю оплачено поставку в період третього квартал 2019 року необробленої деревини Відповідачу на загальну суму 271 920,45 гривень.

У зв`язку з наведеним вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 13 588,57 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 29 015,99 гривень та штрафу в розмірі 2 719,20 гривень вважає безпідставними.

23.07.2021 Позивачем подано відповідь на відзив, у якому позивач звертає увагу на те, що в платіжних дорученнях які додані відповідачем в реквізитах «Призначення платежу» жодним чином не зафіксовано те, що оплата була здійснена за поставку деревини згідно договору №5958/5958/3кв-о/2019 від 28.05.2019.

Водночас позивач повідомляє суд про те, що між ДП «Брустурянське ЛМГ» та ФОП Бабак В.О існували й інші тривалі договірні та позадоговірні відносини. А саме, Договір №4729/4729/1кв-д/2019 від 29.01.2019 року, згідно якого була поставлена необроблена деревина на суму 353 750.00 грн.

З посиланням на лист Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України № 06-10/10-1215 від 29.10.2004 р Позивач зазначає, що оскільки, сторонами не врегулювано порядок зарахування коштів у разі не зазначення конкретної видаткової накладної, за якою здійснюється оплата, позивач має відносити платежі в першу чергу на погашення боргу, який виник раніше.

Позивач стверджує, що вказані у відзиві на позовну заяву відповідачем платіжні доручення та оплачена сума заборгованості зараховувалась для оплати договірних та позадоговірних відносин минулих періодів. На сьогоднішній день за доводами Позивача існує факт неповного погашення заборгованості ФОП Бабак В.О перед ДП «Брустурянське ЛМГ» по договору №5958/5958/3кв-о/2019 від 28.05.2019 у розмірі 271 920,45 грн.

На думку позивача надані докази та доводи підтверджують факт непогашення ФОП Бабак В.О. повної суми заборгованості перед ДП «Брустурянське ЛМГ» що є предметом позову у даній судовій справі, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

30.07.2021 відповідачем подано заперечення, в якому Відповідач зокрема вказує, що оскільки умовами договору поставки деревини від 28.05.2019 року, передбачено сто відсоткову передоплату вартості товару, поставка не могла відбутись при нездійсненні передоплати ФОП Бабак В.О.

Крім того, за доводами відповідача в період 2019-2020 років ФОП Бабак В.О. було сплачено ДП «Брутрянське ЛМГ» 721 000,00 грн., що підтверджує повну сплату по спірному договору.

04.08.2021 представником позивача подано додаткові письмові пояснення по суті справи. Зокрема позивач звертає увагу на те, що зазначені суми проплат відповідача були зараховані за поставками минулих періодів, сума таких поставок в сукупності, за первинними бухгалтерсько - обліковими документами у формі ТТН-ліс склала 1 388 489,48 грн.

Позивач стверджує, що існує факт заборгованості ФОП Бабак В.О перед ДП «Брустурянське ЛМГ» по договору №5958/5958/3кв-о/2019 від 28.05.2019 у розмірі 271 920,45 грн.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Брустурянське лісомисливське господарство» (далі - ДП «Брустурянське ЛМГ, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Бабаком Валерієм Олександровичем (далі - ФОП Бабак В.О., відповідач) було укладено договір купівлі- продажу необробленої деревини від 28.05.2019р. №5958/5958/Зкв-о/2019.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що за результатами основних аукціонних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2019 року, які відбулися 28.05.2019 р. Продавець передає у власність на умовах франко склад Продавця необроблену деревину (надалі товар), за номером лотів /п.3.1/, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Згідно п. 4.1 вказаного договору позивач зобов`язується згідно щомісячно подекадного графіку поставок, який є невід`ємною частиною даного договору та підписується самостійно між Покупцем та Продавцем без обов`язку реєстрації такого на ЗУТСБ, на умовах франко - верхній склад - навантаження проводить Покупець; франко-нижній/проміжний склад - навантаження проводить Продавець. У випадку не підписання Сторонами щомісячного подекадного графіку поставок, товар поставляється рівними частинами.

Відповідно до п.6.1. платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури протягом 3 (трьох) робочих днів з дати пред`явлення рахунку до сплати, а якщо такий не пред`явлений - у відповідності до узгодженого сторонами графіку поставок не пізніше дня, що передує даті поставки чергової партії товару.

Згідно п.6.3. Договору сума гарантійного внеску перерахована Покупцем на рахунок ЗУТСБ для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується Продавцю в якості частини оплати за проданий Товар з урахуванням вимог Регламенту про організацію та проведення торгів з продажу деревини, що діє на ЗУТСБ.

ФОП Бабак В.О. 27 травня 2019 року сплачено Товарній біржі «Закарпатська універсальна товарно-сировинна біржа» гарантійний внесок в сумі 5% - 23 487,00 грн.

Згідно п.6.4. у випадку ненадходження коштів на рахунок Продавця в зазначений у пункті 7.1. Договору термін, крім сум, визначених в п.6.3. даного Договору, покупець втрачає право на придбання даної партії товару і вона залишається у власності Продавця.

За умовами п.11.2 Договору, даний договір діє в частині обов`язку поставки товару з 01.07.2019 по 30.09.2019, а в частині оплати придбаного товару з дати укладення Договору до повного проведення розрахунків за придбаний товар.

На виконання зазначеного договору ДП "Брустурянське ЛМГ" поставило необроблену деревину типу Дуб в липні-вересні 2019р., за товарно - транспортними накладними (далі - ТТН-ліс) на загальну суму 271 920,45 грн., а саме від 09.07.2019 3КБ №572228 сума 54 879,96 грн, ТТН-ліс від 09.07.2019 3КБ №572231 сума 56 021,60 грн, ТТН-ліс від 10.07.2019 3КБ №572239 сума 46 784,27 грн, ТТН-ліс від 06.08.2019 3КБ №572307 сума 48 771,76 грн., ТТН-ліс від 29.08.2019 3КБ №572355 сума 8 107,97 грн., ТТН-ліс від 29.08.2019 3КБ №572356 сума 23 030,74 грн. та ТТН-ліс від 19.09.2019 3КБ №572418 сума 34 324,15 грн.

Між позивачем та відповідачем 29.01.2019 укладено Договір №4729/4729/1кв-д/2019 згідно якого була поставлена необроблена деревина на суму 353 750,00 грн., а саме: за ТТН № ЗК-8 від 29.01.2019р. на суму 58 475,32 грн; ТТН № ЗК-4 від 06.03.2019р. на суму 61 082,96 грн; ТТН № ЗК-5 від 04.04.2019р. на суму 30 877,88 грн; ТТН № ЗК-4 від 04.04.2019р. на суму 27 866,26 грн; ТТН № ЗКБ 572125 від 16.05.2019р. на суму 56 313,78 грн; ТТН № ЗК-5 від 27.05.2019р. на суму 49 688,40 грн; ТТН № ЗКБ 572174 від 25.06.2019р. на суму 43 517,14 грн;

Крім того, згідно з первинними бухгалтерсько-обліковими документами, у формі ТТН-ліс, а саме: ЗКБ №571906 від 06.12.2018 на суму 53129.27; ЗКБ №477566 від 27.09.2018 на суму 10459.46 грн; ЗКБ №477549 від 24.09.2018 на суму 4676.33 грн; ЗКБ №477545 від 19.09.2018 на суму 4659.17 грн; ЗКБ №477551 від 24.09.2018 на суму 10155.38 грн; ЗКБ №477568 від 27.09.2018 на суму 5197.36 грн; ЗКБ №477535 від 18.09.2018 на суму 5192.16 грн; ЗКБ №477569 від 28.09.2018 на суму 5234.80 грн; ЗКБ №477581 від 28.09.2018 на суму 2609.34 грн; ЗКБ №477570 від 28.09.2018 на суму 4677.36 грн; ЗКБ №477580 від 28.09.2018 на суму 4697.12 грн; ЗКБ №477541 від 18.09.2018 на суму 4154.77 грн; ЗКБ №477540 від 18.09.2018 на суму 4170.37 грн; ЗКБ №477532 від 17.09.2018 на суму 5192.16 грн; ЗКБ №571671 від 12.09.2018 на суму 26998.33 грн; ЗКБ №571717 від 24.09.2018 на суму 26432.42 грн; ЗКБ №571718 від 24.09.2018 на суму 22031.48 грн; ЗКБ №571719 від 24.09.2018 на суму 3505.20 грн; ЗКБ №571720 від 25.09.2018 на суму 28545.21 грн; ЗКБ №571721 від 26.09.2018 на суму 4425.41 грн; ЗКБ №571722 від 26.09.2018 на суму 24216.57 грн; ЗКБ №571683 від 14.09.2018 на суму 15973.91 грн; ЗКБ №571590 від 21.08.2018 на суму 21547.54 грн; ЗКБ №571589 від 21.08.2018 на суму 23924.30 грн; ЗКБ №571605 від 29.08.2018 на суму 17792.51 грн; ЗКБ №571606 від 29.08.2018 на суму 14484.61 грн; ЗКБ №571609 від 30.08.2018 на суму 6943.56 грн; ЗКБ №571612 від 30.08.2018 на суму 9964.12 грн; ЗКБ №571592 від 22.08.2018 на суму 16806.53 грн; ЗКБ №571561 від 13.08.2018 на суму 52969.85 грн; ЗКБ №571570 від 14.08.2018 на суму 52607.73 грн; ЗКБ №571529 від 06.08.2018 на суму 47669.45 грн; ЗКБ №571531 від 06.08.2018 на суму 62088.27 грн; ЗКБ №571525 від 01.08.2018 на суму 60131.17 грн; ЗКБ №571476 від 13.07.2018 на суму 17751.60 грн; ЗКБ №571201 від 30.01.2018 на суму 22429.05 грн; ЗКБ №571187 від 22.01.2018 на суму 46214.40 грн; ЗКБ №571204 від 07.02.2018 на суму 45218.80 грн; ЗКБ №571228 від 22.02.2018 на суму 18940.62 грн; ЗКБ №571233 від 23.02.2018 на суму 46178.89 грн; ЗКБ №571227 від 22.02.2018 на суму 3967.09 грн; ЗКБ №571204 від 07.02.2018 на суму 45218.80 грн; ЗКБ №571228 від 22.02.2018 на суму 18940.62 грн; ЗКБ №571233 від 23.02.2018 на суму 46178.89 грн; ЗКБ №571344 від 29.03.2018 на суму 1897.31 грн; ЗКБ №571300 від 21.03.2018 на суму 7662.96 грн; ЗКБ №571297 від 20.03.2018 на суму 22129.73 грн; ЗКБ №571299 від 21.03.2018 на суму 37932.01 грн; ЗКБ №571283 від 07.03.2018 на суму 30804.23 грн; ЗКБ №571284 від 07.03.2018 на суму 14432.40 грн; ЗКБ №571331 від 27.03.2018 на суму 5927.45 грн; ЗКБ №571330 від 27.03.2018 на суму 15351.62 грн; ЗКБ №571323 від 26.03.2018 на суму 12467.29 грн; ЗКБ №571322 від 26.03.2018 на суму 11793.83 грн; ЗКБ №571369 від 03.05.2018 на суму 38833.34 грн; ЗКБ №571408 від 31.05.2018 на суму 5153.11 грн; ЗКБ №571407 від 31.05.2018 на суму 9557.82 грн; ЗКБ №571372 від 03.05.2018 на суму 33921.06 грн; ЗКБ №571409 від 31.05.2018 на суму 6948.60 грн; ЗКБ №571444 від 29.06.2018 на суму 30285.40 грн; ЗКБ №571443 від 29.06.2018 на суму 14131.62 грн; ЗКБ №571440 від 27.06.2018 на суму 44943.59 грн; ЗКБ №477412 від 23.05.2018 на суму 10400.33 грн; ЗКБ №477411 від 23.05.2018 на суму 4504.54 грн; ЗКБ №477402 від 18.05.2018 на суму 4504.54 грн; ЗКБ №477401 від 18.05.2018 на суму 4475.53 грн; ЗКБ №477436 від 30.05.2018 на суму 4004.03 грн; ЗКБ №477429 від 29.05.2018 на суму 9522.46 грн; ЗКБ №477428 від 29.05.2018 на суму 19147.10 грн;; ЗКБ №477435 від 30.05.2018 на суму 4475.53 грн; ЗКБ №477422 від 25.05.2018 на суму 4475.53 грн; ЗКБ №477421 від 24.05.2018 на суму 4504.54 грн; Позивачем здійснювались відповідачу поставки товару на суму 1 388 489,48 грн.

Відповідно до банківських виписок про рух коштів на рахунку ФОП Бабак В.О. НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» м.Київ, ФОП Бабак В.О. сплачено (не враховуючи гарантійних внесків для участі в аукціоні) у 2019 році на банківський рахунок ДП «Брутрянське ЛМГ» 661 000,00 грн., 28.05.2020 року ФОП Бабак В.О. на банківський рахунок ДП «Брутрянське ЛМГ» сплачено 60 000,00 грн.

За доводами Позивача, Відповідач не виконав зобов`язання згідно умов Договору, а саме не здійснив повну оплату товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 271 920,45 грн., що і стало приводом звернення до суду.

Відповідно до пункту 8.4 договору, за прострочення оплати вартості чергової партії товару на умовах договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 1% (один відсоток), від вартості такої партії товару.

У зв`язку з порушенням умов договору, позивачем крім основної суми боргу заявлено також позовні вимоги про стягнення суми 13 588,57 грн. трьох відсотків річних, інфляційних втрат в розмірі 29 015,99 грн. та суми 2 719,20 грн. штрафу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі - продажу необробленої деревини від 28.05.2019р. №5958/5958/Зкв-о/2019, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфу 1 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неповним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений позивачем товар на підставі товарно - транспортних накладних, а саме від 09.07.2019 3КБ №572228 сума 54 879,96 грн, ТТН-ліс від 09.07.2019 3КБ №572231 сума 56 021,60 грн, ТТН-ліс від 10.07.2019 3КБ №572239 сума 46 784,27 грн, ТТН-ліс від 06.08.2019 3КБ №572307 сума 48 771,76 грн., ТТН-ліс від 29.08.2019 3КБ №572355 сума 8 107,97 грн., ТТН-ліс від 29.08.2019 3КБ №572356 сума 23 030,74 грн. та ТТН-ліс від 19.09.2019 3КБ №572418 сума 34 324,15 грн.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що за результатами основних аукціонних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2019 року, які відбулися 28.05.2019 р. Продавець передає у власність на умовах франко склад Продавця необроблену деревину (надалі товар), за номером лотів /п.3.1/, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно - розпорядчого документа на майно. Таким чином, факт прийняття товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п.11.2 Договору, даний договір діє в частині обов`язку поставки товару з 01.07.2019 по 30.09.2019, а в частині оплати придбаного товару з дати укладення Договору до повного проведення розрахунків за придбаний товар.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем здійснено поставку товару у межах договору на суму 271 920,45 грн. Вказані обставини, сторонами не спростовувались та не заперечувались.

Згідно п.6.3. Договору сума гарантійного внеску перерахована Покупцем на рахунок ЗУТСБ для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується Продавцю в якості частини оплати за проданий Товар з урахуванням вимог Регламенту про організацію та проведення торгів з продажу деревини, що діє на ЗУТСБ.

Судом встановлено, що відповідачем 27 травня 2019 року перераховано Товарній біржі «Закарпатська універсальна товарно-сировинна біржа» гарантійний внесок в сумі - 23 487,00 грн.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують сплату іншої частини коштів.

За таких обставин, суд констатує, що відповідач у порушення умов договору неправомірно ухилився від свого обов`язку з проведення оплати.

У зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення суми 271 920,45 грн. основного боргу по оплаті вартості поставленого товару за договором купівлі - продажу необробленої деревини від 28.05.2019р. №5958/5958/Зкв-о/2019 підлягають задоволенню частково в сумі 248 433,45 грн.

Разом з тим, твердження Відповідача щодо повної оплати поставленого товару на загальну суму 271 920,45 грн. та як наслідок неправомірного нарахування трьох відсотків річних інфляційних втрат та штрафу судом не беруться до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

З банківської виписки по рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 вбачається, що під час здійснення оплати отриманий товар, в графі призначення платежу відповідач зазначив «Оплата за лісопродукцію, в т.ч. ПДВ».

У зв`язку з існуванням між сторонами інших договірних правовідносин такий платіж віднесений позивачем на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла раніше.

Вказане цілком відповідає позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, який у постанові від 12 квітня 2018 року по справі № 910/5475/17 де зазначено, що у випадку, коли в графі платіжного доручення призначення платежу відсутні, зокрема, посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Аналогічна позиція міститься також в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 911/2630/18, від 26 вересня 2019 року у справі № 910/12934/18, від 18 квітня 2018 року у справі № 904/12527/16, постанові Вищого господарського суду України від 12 грудня 2016 року по справі №904/4541/16.

Як зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі №911/2630/18: Можливість застосування положень статті 534 Цивільного кодексу України безпосередньо залежить від змісту реквізиту призначення платежу платіжного доручення, згідно з яким боржник здійснював платіж: кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів, чітко зазначаючи призначення платежу - погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена статтею 534 цього Кодексу застосовуватися не може. Розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до статті 534 Цивільного кодексу України у випадку, коли стягнення заборгованості здійснюється в порядку виконавчого провадження, або платіж буде отримано без реквізиту Призначення платежу чи як загальна підстава - на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості тощо.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки. Порушення відповідачем свого зобов`язання, в частині проведення повної оплати за поставлений товар, надає позивачеві право на нарахування відповідачеві відсотків річних та штрафних санкцій, передбачених умовами договору.

З посиланням на приписи ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України та з огляду на прострочення відповідачем строку оплати за товар, позивачем, в силу положень п. 8.4 Договору заявлено також позовні вимоги про стягнення суми 13 588,57 грн. трьох відсотків річних, інфляційних втрат в розмірі 29 015,99 грн. та суми 2 719,20 грн. штрафу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на часткове задоволення позовної вимоги про стягнення основної суми боргу, суд здійснивши власний розрахунок трьох відсотків річних за період з 01.10.2019 по 31.05.2021 року та інфляційних втрат з 01.10.2019 по 30.04.2021 прийшов до висновку про часткове задоволення цих позовних вимог в сумі 12 414,87 грн. трьох відсотків річних та 27 054,40 грн. інфляційних втрат. У задоволенні решти вимог відмовити.

Відповідно до пункту 8.4 договору, за прострочення оплати вартості чергової партії товару на умовах договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 1% (один відсоток), від вартості такої партії товару.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проаналізувавши поданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми штрафу в розмірі 2 719,20 грн. суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача у цій частині в сумі 2 484,33 грн. У задоволенні решти вимог відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство», с. Лопухів Тячівського району до фізичної особи підприємця Бабак Валерія Олександровича, с. Угля Тячівського району про стягнення суми 317 244,21 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 290 387,05 грн.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак на відповідача покладається судовий збір в сумі 4 355,80 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 180, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця Бабак Валерія Олександровича ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство», (90522, Закарпатська область, Тячівський район, с. Лопухів, вул. Партизанська, буд. 1 ) суму 290 387,05 грн. (двісті дев`яносто тисяч триста вісімдесят сім гривень 05 коп.), в т. ч. 248 433,45 грн. основного боргу, 12 414,87 грн. трьох відсотків річних, 27 054,40 грн. інфляційних втрат, та 2 484,33 грн. штрафу.

3. Стягнути з фізичної особи підприємця Бабак Валерія Олександровича ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство», (90522, Закарпатська область, Тячівський район, с. Лопухів, вул. Партизанська, буд. 1 ) суму 4 355,80 грн. (чотири тисячі триста п`ятдесят п`ять гривень 80 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 13.08.2021.

Суддя О.Ф. Ремецькі