номер провадження справи 27/86/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 Справа № 908/1120/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" (69035 м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 68, кв. 66, ідентифікаційний код юридичної особи 37129451)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Полюшко Костянтина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 )

про стягнення 224 453 грн. 44 коп.

представники сторін

від позивача: Кравченко О.В., ордер АР № 1042793 від 06.04.2021

від відповідача: Слєсарь О.В., ордер АР № 1034739 від 24.05.2021

СУТЬ СПОРУ:

22.04.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Полюшко Костянтина Миколайовича 69 257 грн. 52 коп. 3 % річних, 155195 грн. 92 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.04.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1120/21 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 26.04.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

29.04.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1120/21, присвоєно справі номер провадження 27/86/21.

Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 26.05.2021.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду від 26.05.2021, відповідно до ст. 216 ГПК України, розгляд справи відкладено на 25.06.2021.

10.06.2021 відповідач надіслав на адресу суду письмовий відзив (вх. № 12058/08-08/21 від 10.06.2021) проти позову заперечив у повному обсязі, просить суд відмовити у його задоволені.

25.06.2021 представники сторін звернулись до суду зі спільною заявою (вх. № 13041/08-08/21 від 25.06.2021) про відкладення розгляду справи, для надання позивачу часу надати відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою суду від 25.06.2021, відповідно до ст. 216 ГПК України, розгляд справи відкладено на 30.06.2021.

Представник позивача 30.06.2021 надав до канцелярії суду відповідь (вх. № 13245/08-08/21 від 30.06.2021) на відзив відповідача.

30.06.2020 представники сторін через канцелярію суду надали спільну заяву (вх. № 13310/08-08/21 від 30.06.2021) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю представника позивача в іншому судовому процесі, засідання 30.06.2021 просять провести без їх участі.

Ухвалою суду від 30.06.2021 продовжено строк розгляду справи № 908/1120/21 відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, в порядку ст. 216 ГПК України відкладено розгляд справи на 29.07.2021.

В судовому засіданні 29.07.2021 позивачем було заявлено і відповідачем підтримано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим судом було оголошено протокольну ухвалу, розгляд справи відкладено на 09.08.2021.

Від позивача 09.08.2021 надійшли письмові пояснення до акту звірки грошових коштів (вх. № 16309/08-08/21 від 09.08.2021).

Від відповідача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи оригіналу акту звірки грошових коштів (вх. № 16384/08-08/21 від 09.08.2021).

У судовому засіданні 09.08.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 09.08.2021, відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу комплексу «Акорд».

Суддею оголошено, яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам позивача та відповідача, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

09.08.2021 представник позивача підтримав заявлені вимоги, на підставах викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.08.2021 просив суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд

УСТАНОВИВ:

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, Фізичною особою-підприємцем Полюшком Костянтином Миколайовичем (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" (Вантажовідправник) 26.04.2018 укладено Договір № 260418 перевезення вантажу (Договір), відповідно до умов якого, Перевізник зобов`язується доставити ввірений йому Вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений цим договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а Вантажовідправник зобов`язується оплатити за перевезення вантажу встановлену цим договором плату (п. 1.1 Договору).

На виконання умов Договору відповідно до прийнятої перевізником заявки на транспортне замовлення від 08.06.2018 перевізник підтвердив згоду на надання послуг перевезення вантажу із прибуттям на завантаження 09 год. 30 хв. 11.06.2018 і датою прибуття на розвантаження до 12 год. 00 хв. 12.06.2018 за маршрутом м. Запоріжжя - смт. Гостомель Київська обл. автомобілем FORD НОМЕР_2 , водій Нагорний Р.М.

Згідно товарно-транспортної накладної № А58 від 11.06.2018 та супровідних документів на вантаж ТОВ "Компанія Аверс Україна" надало, а водій ОСОБА_1 прийняв для перевезення шляхом завантаження в автомобіль FORD АР 0128 МІ, вантаж (суміш сушених фруктів: шматочки манго та персик - 60 кг; шматочки маркуйя та малина 75 кг) масою брутто 0,175 т на загальну суму 822884,94 грн.

В цей же день 11.06.2018 близько 17 год. 00 хв. сталась пожежа в автомобілі під час перевезення вантажу неподалік м. Кобеляки Полтавської області, під час якої вантаж було знищено, після чого позивач направив до місця пожежі свого представника.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 у справі № 908/1290/18 позов задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця Полюшка Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" 822884,94 грн. вартості втраченого товару відповідно до договору перевезення вантажу № 2604189 від 26.04.2018, 39700 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 42495,15 грн. витрат на проведення судових експертиз та експериментальних досліджень та 12343,28 грн. судового збору.

20.12.2019 додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області стягнуто з Фізичної особи-підприємця Полюшка Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1921,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

22.07.2020 Центральним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 у справі № 908/1290/18 залишено без змін.

29.07.2020 Центральним апеляційним господарським судом прийнято постанову про стягнення з відповідача 17000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

15.09.2020 Верховний Суд постановив ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 908/1290/18.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 у справі № 908/1290/18 та додаткове рішення від 20.12.2019 у даній справі набрали законної сили 22.07.2020. Додаткова постанова Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2020 у справі № 908/1290/18 набрала законної сили 29.07.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На виконання вказаного рішення судом видано відповідно накази від 06.08.2020 про: стягнення з Фізичної особи-підприємця Полюшка Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" 822884,94 грн. вартості втраченого товару відповідно до договору перевезення вантажу № 2604189 від 26.04.2018, 39700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 42495,15 грн. витрат на проведення судових експертиз та експериментальних досліджень та 12343,28 грн. судового збору; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Полюшка Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1921 грн. судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Полюшка Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" суму 17000 грн. судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

На підставі зазначених наказів приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. відкрив виконавчі провадження ВП № 62939794, ВП № 62939996, ВП № 62939837 відповідно, що підтверджується постановами про відкриття виконавчих проваджень від 02.09.2020, які станом на сьогодні продовжують перебувати на примусовому виконанні.

Несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті 822884,94 грн. вартості втраченого товару відповідно до Договору перевезення вантажу № 2604189 від 26.04.2018 стало підставою для нарахування позивачем 3 % річних в розмірі 69257 грн. 52 коп. та втрат від інфляції в розмірі 155195 грн. 92 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, накази суду у справі № 908/1290/18 перебуваються на примусовому виконанні та на час розгляду даної справи не є виконані.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 2.1.11 Договору передбачено, що в разі втрати, або пошкодження вантажу перевізник зобов`язаний негайно сповістити про це вантажовідправника та протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виявлення такої втрати або пошкодження відшкодувати вантажовідправнику 100 % вартості втраченого вантажу або 100 % вартості збитків від пошкодження.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

До засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Позивачем вказано та міститься в матеріалах справи платіжне доручення по сплату відповідачем 09.04.2021 599 грн. 72 коп. по виконавчому провадженню № 62939794.

Позивачем заявлені вимоги за період з 19.06.2018 по 08.04.2020 про стягнення 69257 грн. 52 коп. 3 % річних та 155195 грн. 92 коп. втрат від інфляції за період з липня 2018 по березень 2021.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що позивачем вірно здійснено розрахунок сум 3 % річних та втрат від інфляції, в зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 19.06.2018 по 08.04.2020 69257 грн. 52 коп. 3 % річних та 155195 грн. 92 коп. втрат від інфляції за період з липня 2018 по березень 2021.

Посилання відповідача на те, що ним було здійснено оплати по спірному виконавчому провадженню № .09.2020, 27.11.2020, 23.10.2020, 30.12.2020, 03.02.2021, 04.03.2021, 10.03.2021, 08.04.2021 всього на суму 6000 грн., суд не приймає, оскільки в призначенні платежу по даним платіжним дорученням було вказано, що оплата здійснення по зведеному виконавчому провадженні, в яке входить 3 виконавчих провадження, тобто, суд не має можливості перевірити на яке саме погашення боргу надійшли суми від відповідача. Матеріали справи містять лише одне платіжне доручення № 5099 від 09.04.2021, відповідно до призначення платежу якого передбачено, що суму боргу в розмірі 599 грн. 72 коп. сплачено по виконавчому провадженню № 62939794.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Позивачем в судовому засіданні 09.08.2021 заявлено про намір в 5-ти денний строк подати заяву про стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" до Фізичної особи-підприємця Полюшко Костянтина Миколайовича задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Полюшко Костянтина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Аверс Україна" (69035 м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 68, кв. 66, ідентифікаційний код юридичної особи 37129451) 69257 (шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 52 коп. 3 % річних, 155195 (сто п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто п`ять) грн. 92 коп. втрат від інфляції, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 16.08.2021.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.