РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 911/1321/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви №б/н від 30 квітня 2021 року

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧАЙКА-СПЕЦАГРО",

вул. Дніпровська Набережна, 14-А, кв. 0801, Дарницький район, м. Київ, 02095;

; фактичне місцезнаходження: вул. Привокзальна, 40, м. Бориспіль, Київська область, 08301; ел. пошта:

відповідач: Державне підприємство "ЧАЙКА", ,

вул. Гоголя, 62А, село Дударків, Бориспільський район, Київська область, 08330

ел. пошта: ;

про стягнення заборгованості у розмірі 433776,08 грн

Учасники справи не викликались.

До Господарського суду Київської області Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКА-СПЕЦАГРО» було подано позовну заяву до відповідача Державного підприємства «ЧАЙКА» про стягнення 433776,08 грн, з яких: 372763,00 грн заборгованості за договором; 26869,57 грн пені, 6495,00 грн трьох відсотків річних, 27648,51 грн інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем укладеного між сторонами договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11 травня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКА-СПЕЦАГРО» до Державного підприємства «ЧАЙКА» про стягнення 433776,08 грн з доданими до неї матеріалами передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

11 червня 2021 року позовні матеріали надійшли до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Про отримання відповідачем 08 липня 2021 року ухвали господарського суду від 16 червня 2021 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення у матеріалах справи.

26 липня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заву, в якому відповідач заперечив стосовно позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначив, що станом на дату звернення позивача з позовом до суду, припинено право оренди позивача на 20 ділянок загальною площею 32,0915 га, що вказані у додатку №1, у зв`язку з тим, що позивач та відповідач, додаткову угоду, передбачену пунктом 11 Договору не підписували, а відтак 11 грудня 2020 року договір суборенди землі від 01.10.2020 №02-20200110-1 припинив свою дію. Крім того, відповідач зазначає, що згідно платіжного доручення від 04.01.2021 №1284 відповідачем було сплачено на рахунок позивача 224514,79 грн за оренду земельних ділянок, у доказ чого відповідачем до відзиву додано копію платіжного доручення на суму 224514,79 грн. Відповідач також звертає увагу на те, що відсутня належним чином оформлена первинна документація, зокрема, акти з усіма необхідними реквізитами за період 2021 року. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем до позовної заяви не додано доказів державної реєстрації Договору. До відзиву на позовну заяву відповідачем додано інформаційні довідки щодо ділянок, на які припинено право оренди орендаря.

05 серпня 2021 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погодився з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву. Позивач, зокрема, заперечив стосовно доводів відповідача про припинення дії договору, оскільки, на думку позивача, додаткова угода мала б місце у наступному році, так як Договір підписаний 01.10.2020, тобто до 10 грудня поточного року, у якому визначено розмір орендної плати. Стосовно оплати відповідачем 224514,79 грн позивач зазначив, що відповідачем дійсно сплачено 224514,79 грн в якості гарантійного платежу, який становить 35% від річної орендної плати. Разом з тим, позивач у відповіді на відзив зазначає, що частина переданих за Договором земельних ділянок дійсно була витребувана, однак більша частина останніх була витребувана власниками у період, за який орендна плата не стягується у позовній заяві поданій позивачем.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

17.07.2020 Рішенням сорок першої сесії сьомого скликання Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було вирішено передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКА-СПЕЦАГРО» () (позивач у справі) невитребувані паї, а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чемерської сільської ради, загальною площею 317,6522 га, у тому числі рілля - 222,5391 га, сіножаті - 53,9573 га, пасовища - 41,1558 га, терміном на 7 (сім) років або до моменту витребування цих ділянок спадкоємцями чи визнання спадщини відумерлою (Рішення 1).

17.07.2020 Рішенням сорок першої сесії сьомого скликання Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області надано згоду Товариству з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКА-СПЕЦАГРО» () на передачу земельних ділянок (не витребуваних паїв), а саме: земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Чемерської сільської ради, загальною площею 317,6522 га, у тому числі рілля - 222,5391 га, сіножаті - 53,9573 га, пасовища - 41,1558 га (Рішення 2) в суборенду Державному підприємству «ЧАЙКА» ().

Позивач у позовній заяві зазначає, що 01.08.2020 були укладені відповідні договори оренди землі на земельні ділянки, які були передані Рішенням 1 та здійснені заходи щодо державної реєстрації права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКА-СПЕЦАГРО» () (Орендарем за договором) та Державним підприємством «ЧАЙКА» () (Суборендарем за договором) був укладений Договір суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати, а відповідач прийняти у строкове платне володіння та користування Земельні ділянки сільськогосподарського призначення згідно Додатку 1 до Договору у порядку та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 1 Договору передбачено, що Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне володіння та користування Земельні ділянки сільськогосподарського призначення згідно додатку 1 до даного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п. 2 Договору, в суборенду передаються земельні ділянки з кадастровими номерами згідно Додатку 1 до даного договору, загальною площею 229,2135 га, які знаходяться на території Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Договір укладено строком на 7 (сім) років або до моменту витребування цих ділянок спадкоємцями чи визнання спадщини, до якої входять передані в суборенду Земельні ділянки, відумерлою /п. 7 Договору/.

Відповідно до п. 9 Договору розмір орендної плати за цим Договором становить 2799,96 грн за один повний рік використання переданого в суборенду 1 га угідь, з урахуванням ПДВ.

Згідно п. 10 Договору орендна плата за Договором сплачується Суборендарем Орендарю в наступний спосіб:

-протягом 90 (дев`яносто) календарних днів після підписання даного Договору Суборендар зобов`язується сплатити Орендарю гарантійний платіж в розмірі 35 % від річної орендної плати;

-поточна орендна плата сплачується Суборендарем Орендарю безготівковим способом на розрахунковий рахунок Орендаря на підставі виставлених останнім рахунків щомісячно не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, починаючи з дня, наступного за днем укладання даного Договору.

Пунктом 11 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається щороку наступним чином:

-до 01 грудня кожного року Сторони повинні провести переговори щодо визначення розміру орендної плати на майбутній рік;

-сторони зобов`язані до 10 грудня кожного року укласти додаткову угоду до даного договору з визначенням ціни оренди 1 га в майбутньому році;

-сторони також погодили, що у випадку не підписання вищенаведеної додаткової угоди даний Договір припиняє свою дію 11 грудня того року, в якому настала вищенаведена обставина автоматично, тобто без підписання Сторонами будь-якого документу.

Відповідно до п. 15 Договору земельні ділянки вважаються переданими Орендарем Суборендареві з моменту підписання Сторонами Додатку №1 до даного Договору, але не пізніше державної реєстрації права суборенди Суборендарем відповідно до чинного законодавства.

Позивач у позовній заяві зазначає, що на виконання п. 19 Договору, Орендар свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі шляхом передачі в користування земельних ділянок з дотриманням умов Договору та відсутності будь-яких перешкод з боку Орендаря у використанні земельних ділянок Суборендарем.

До позовної заяви позивачем додано додаток №1 до договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року, яким Сторони погодили, що орендар передав, а Суборендар прийняв в суборенду земельні ділянки, загальною площею 229,2135 га, перелік яких наведений у додатку №1 до Договору від 01 жовтня 2020 року.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на дату підписання позовної заяви, заборгованість з оплати орендної плати становить 372763,00 грн за період 01.10.2021 по 30.04.2021 (за 212 календарних днів) включно. Розрахунок позивачем здійснено наступним чином: розмір орендної плати за один повний рік використання переданого в суборенду 1 га угідь становить 2799,96 грн (з ПДВ). Загальна площа переданих в суборенду земельних ділянок - 229,2135 га. Розмір орендної плати за один повний рік використання переданих в суборенду 229,2135 га становить 641788,63 грн (2799,96 * 229,2135 = 641788,63 грн.). Розмір орендної плати за 1 день використання переданого в суборенду 1 га угідь становить 1758,32 грн. (641788,63 : 365 = 1758,32 грн.). 1758,32 * 212 (кількість днів прострочення) = 372763,00 грн.

Будь-яких інших документів, окрім копій Договору суборенди №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року та додатку №1 до нього, у доказ надання позивачем у суборенду відповідних земельних ділянок відповідачу за період 01.10.2021 по 30.04.2021 (актів наданих послуг, рахунків тощо) позивачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Разом з тим, позивач у позовній заяві зазначає, що ним було надіслано рахунки на адресу відповідача (Рахунок № 1, Рахунок № 2, Рахунок № 5, Рахунок № 6) у доказ чого позивачем до позовної заяви додано копію накладної АТ «Укрпошта» №779 від 18.02.2021 та опис вкладення у лист.

У матеріалах справи також відсутні докази державної реєстрації договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ним було направлено відповідачу лист-претензію вих. № 07/04-21 від 07.04.2021, у доказом чого позивачем до позовної заяви додано копію поштової накладної АТ «Укрпошта» №366 від 07.04.2021 та опис вкладення у лист.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Платність використання земельної ділянки є обов`язковою умовою договору відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про оренду землі" і визначена в укладеному договорі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. За згодою сторін договір суборенди земельної ділянки посвідчується нотаріально.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на дату подання позову, відповідач орендну плату за договором суборенди земельної ділянки у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по орендній платі за землю у розмірі 372763,00 грн за період 01.10.2021 по 30.04.2021 (212 календарних днів) включно.

Як вбачається з умов пункту 11 договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року, сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається щороку наступним чином:

-до 01 грудня кожного року Сторони повинні провести переговори щодо визначення розміру орендної плати на майбутній рік;

-сторони зобов`язані до 10 грудня кожного року укласти додаткову угоду до даного договору з визначенням ціни оренди 1 га в майбутньому році;

-сторони також погодили, що у випадку не підписання вищенаведеної додаткової угоди даний Договір припиняє свою дію 11 грудня того року, в якому настала вищенаведена обставина автоматично, тобто без підписання Сторонами будь-якого документу.

Враховуючи той факт, що договір суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року було укладено у 2020 року, на виконання пункту 11 Договору, сторони зобов`язані були до 10 грудня 2020 року укласти додаткову угоду до даного договору з визначенням ціни оренди 1 га в майбутньому році (тобто у 2021 році).

Доказів укладення Сторонами додаткової угоди до договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року суду не надано та матеріали справи не містять, що свідчить про не укладення Сторонами додаткової угоди до Договору з визначенням ціни оренди 1 га в майбутньому році (у 2021 році).

Враховуючи не укладення Сторонами додаткової угоди до Договору з визначенням ціни оренди 1 га у майбутньому році (у 2021 році) на виконання пункту 11 договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року, суд доходить висновку, що укладений між сторонами договір суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року припинив свою дію 11 грудня 2020 року, відповідно до пункту 11 договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим у позивача відсутні правові підстави для заявлення до стягнення з відповідача орендної плати починаючи з 11 грудня 2020 року.

Враховуючи заявлення позивачем до стягнення з відповідача орендної плати за період 01.10.2021 по 30.04.2021 (212 календарних днів) включно у розмірі 372763,00 грн, тобто за період коли договір суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року припинив свою дію, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 372763,00 грн орендної плати за період 01.10.2021 по 30.04.2021.

Крім того, з метою спростування доводів позивача стосовно стягнення 372763,00 грн орендної плати, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копію платіжного доручення від 04.01.2021 №1284 на суму 224514,79 грн, у доказ сплати на рахунок позивача 224514,79 грн за оренду земельних ділянок.

З наведеного та матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично користувався орендованими землями у період з 01 жовтня 2020 року по 10 грудня 2020 року (включно), тобто 71 день.

Враховуючи положення договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року, зокрема, пункт 9 Договору, яким передбачено, що розмір орендної плати за цим Договором становить 2799,96 грн за один повний рік використання переданого в суборенду 1 га угідь, з урахуванням ПДВ, враховуючи, що загальна площа переданих в суборенду земельних ділянок становить 229,2135 га, розмір орендної плати за один повний рік використання переданих в суборенду 229,2135 га становить 641788,63 грн (2799,96 * 229,2135 = 641788,63 грн.), а розмір орендної плати за 1 день використання переданого в суборенду 1 га угідь становить 1758,32 грн (641788,63 : 365 = 1758,32 грн).

З наведеного вбачається, що за 71 день (період з 01 жовтня 2020 року по 10 грудня 2020 року) орендна плата становить 1758,32 * 71 день = 124840,72 грн.

Враховуючи фактичну сплату відповідачем позивачу 224514,79 грн за оренду земельних ділянок, що підтверджується платіжним дорученням від 04.01.2021 №1284 на суму 224514,79 грн та не спростовано позивачем, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача орендної плати за період фактичної оренди земель.

На підставі викладеного вище, враховуючи сплату відповідачем 224514,79 грн за оренду земельних ділянок, враховуючи також припинення 11 грудня 2020 року дії договору суборенди землі №02-20200110-1 від 01 жовтня 2020 року та відсутність у матеріалах справи доказів державної реєстрації договору суборенди землі, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з відповідача 372763,00 грн орендної плати задоволенню не підлягає.

Позивачем також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 27648,51 грн інфляційних втрат за період з 01.10.2020 по 30.04.2021; 6495,00 грн трьох відсотків річних за період з 01.10.2020 по 30.04.2021 та 26869,57 грн пені за період з 01.10.2020 по 30.04.2021.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача 372763,00 грн орендної плати, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 26869,57 грн пені, 6495,00 грн трьох відсотків річних, 27648,51 грн інфляційних нарахувань слід відмовити повністю.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення складено та підписано 12 серпня 2021 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/