ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1257/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Бабак Інни Володимирівни, АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ;

до Державного підприємства "Гутянське лісове господарство", 62131, Харківська область, Богодухівський район, смт. Гути, вул. Перхунівська, буд.49, код 00993082;

про стягнення коштів у розмірі 2374071,02грн.

за участі представників учасників справи

позивача - Бабак І.В., особисто;

відповідача - Ігнатенко З.В.,Ордер серія АХ1024275 від 01.04.2021 року;

Суть спору:

Фізична особа Бабак Інна Володимирівна звернулась до господарського суду Харківської області з позовом (вх. №1257/21 від 12.05.2021) Державного підприємства "Гутянське лісове господарство", в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором №10-ліс про надання послуг пов`язаних з лісництвом від 02.04.2018, за договором №6-ліс про надання послуг пов`язаних з лісництвом від 30.04.2018 та договором №1 про надання послуг від 01.06.2018 у загальній сумі 2374071,02грн., з яких сума основного боргу по трьох договорах становить 1515631,90грн. неустойки за договором №6-ліс у розмірі 443339,85грн., неустойки за договорами №1 та №10-ліс у розмірі 92 129,20грн., інфляційних у розмірі 213508,02грн. та 3%річних у розмірі 109476,72грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що відповідачем в порушення умов договору не здійснено розрахунку з позивачем за надані послуги згідно укладених договорів та підписаних актів надання послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.05.2021 о 11:45. Відповідачеві, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Позивачеві, згідно ст. 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Протокольною ухвалою від 24.05.2021 відкладено підготовче засідання по справі на 09.06.2021 о 12:40.

Ухвалою суду від 03.06.2021 перенесено підготовче засідання з 09.06.2021 на "14" червня 2021 р. о 15:30.

Протокольною ухвалою від 14.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання по справі на 14.07.2021 о 12:00.

Протокольною ухвалою від 14.07.2021 відкладено підготовче засідання по справі на 22.07.2021 о 11:30, у зв`язку з тим, що відповідач повідомив про бажання подати відзив на позов, при цьому судом зазначено про надання такої можливості відповідача з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на його подання.

Водночас 22.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №17113 від 22.07.2021), в якому останній просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2021 відзив на позовну заяву (вх. №17113 від 22.07.2021) залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою від 22.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.07.2021 о 12:30.

У судовому засіданні 28.07.2021 позивач позовні вимоги підтримала повністю, та зазначила, що між позивачем та відповідачем було укладено 3 договори про надання послуг, згідно яких були виконані роботи на загальну суму 1515617,23грн., проте відповідач в порушення умов договору не здійснив своєчасної оплати за надані послуги, у зв`язку з чим позивачем було нараховано до стягнення неустойки за договором №6-ліс у розмірі 443339,85грн., неустойки за договорами №1 та №10-ліс у розмірі 92 129,20грн., інфляційних у розмірі 213508,02грн. та 3%річних у розмірі 109476,72грн.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вказував на те, що позивачем на надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин надання послуг, оскільки відповідач не взмовзі перевірити вказані докази так як на виконання ухвали Вищого антикорупційного суду від України від 22.04.2020, всі документи, які стосуються даних правовідносин були вилучені. Крім цього, відповідач вказує, що позивачем не надано додатків до договору, а надані акти надання послуг, які долучені позивачем викликають сумнів.

Протокольною ухвалою від 28.07.2021 оголошено перерву у судовому засідання до 09.08.2021 о14:00.

У судому засіданні 09.08.2021 повноважний представник позивача підтримала позовні вимоги повністю та просила позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечувала з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

02 квітня 2018 року між ДП «Гутянське лісове господарство» (надалі за текстом «Замовник») та ФОП «Бабак Інна Володимирівна» (надалі - «Виконавець»), а разом подалі вони будуть поіменовані як «Сторони», було укладено договір № 10-ліс про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом. За цим договором Виконавець має право та зобов`язувався на власний ризик, власними силами, засобами та матеріалами надати послуги, пов`язані з лісівництвом (код 02.20 за ДК 009:2010) за завданням Замовника, який в свою чергу має право та зобов`язувався прийняти та оплатити Виконавцеві надані послуги. (п. 1.1 договору)

Згідно п. 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом перерахунку коштів «Замовником» на розрахунковий рахунок «Виконавця» на підставі підписаних Сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт (Додаток № 6) на протязі 5 календарних днів.

30 квітня 2018 року між ДП «Гутянське лісове господарство» та ФОП Бабак І.В. було укладено договір № 6-ліс про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом. Згідно п.1.1 якого виконавець зобов`язується за завданням Замовника та з урахуванням Проекту лісових культур згідно з Додатком 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною, виконати роботи (садіння і висівання лісу, доповнення лісових культур, ручний та механізований догляд за лісовими культурами, підготовку грунту під садіння та висівання лісових культур, заготівлю та переробку насіння лісових культур, роботи у теплицях та парниках та інші види робіт, пов`язані з вирощуванням посадкового матеріалу), в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатками до нього.

Положеннями п. 2.2. приймання робіт, що передбачено п.1.1., Договору, здійснюється у присутності представників Замовника та Виконавця, з обов`язковим підписанням Сторонами Акта технічного приймання лісових культур, за формою згідно з Додатком 2 до Договору, який є його невід`ємною частиною та Акта приймання виконаних робіт, згідно з Додатком 3 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 3.2-3.3 договору, розрахунки між Сторонами проводяться після 10 числа наступного за звітним місяця, але не пізніше 30 днів від дня підписання Сторонами Акта приймання виконаних робіт; шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата робіт, зазначених у п.1.1. Договору, здійснюється згідно з Актами приймання виконаних робіт.

01 червня 2018 року між ДП «Гутянське лісове господарство» та ФОП «Бабак Інна Володимирівна» було укладено договір № 1 про надання послуг, згідно п.1.1 якого виконавець зобов`язується до 15.06.2018 р. на власний ризик, власними силами, засобами та інструментами надати послуги по встановленню вантажопідйомного пристрою для обслуговування стрічкопильного верстату на садибі Шарівського л-ваю.

Пунктом 2.1 договору передбачено загальна сума цього Договору складає 11500,00 грн.

Згідно положень п. 3.1 договору, розрахунки проводяться шляхом перерахунку коштів «Замовником» на розрахунковий рахунок «Виконавця» на підставі підписаних Сторонами Актів прйймання-передачі виконаних робіт на протязі 15 календарних днів.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з договорів №1 від 01.06.2018, № 10-ліс про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом від 02.04.2018 та № 6-лк на виконання лісокультурних робіт, суд дійшов висновку про те, що дані договора за своє правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 181 ГК України, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання договору №10-ліс позивачем було надано послуги на загальну суму 1022052,53грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.10.2018 на суму 518893,22грн.(арк. спр. 42 - 79 І тому), від 31.12.2018 на суму 503159,31грн. (арк. спр. 80-92 І тому). Вказані акти підписані та скріплені печатками позивача та відповідача без будь-яких зауважень чи застережень.

При цьому, позивачем на виконання договору № 6-лк від 30.04.2018 було надано послуги на загальну суму 482064,70грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 31.10.2018 на суму 145200,00грн. (арк.спр. 38-40 І тому), від 30.11.2018 на суму 7200,00грн.(арк. спр. 41 І тому), від 30.04.2018 на суму 145000,80грн. (акр спр. 33 І тому), від 31.05.2018 на суму 56998,98грн. (арк. спр. 34 І тому), від 30.06.2018 на суму 127664,92грн. (арк. спр. 35-36-37 І тому).

Також, на виконання договору №1 від 01.06.2018 відповідачем було надано послуги зі встановлення по встановленню вантажопідйомного пристрою для обслуговування стрічкопильного верстату на садибі Шарівського л-ваю на загальну суму 11500,00грн., які були прийняті відповідачем без зауважень, що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт від 02.07.2018 (арк. спр. 37 І тому).

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи між сторонами за період з січня 2020 по червень 2020 року було укладено акт звіряння взаємних розрахунків, який підписаний та скріплений печатками позивача та відповідача та згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 1515631,90грн. (арк.. спр. 93 І тому)

В подальшому, 09.03.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією, яку було отримано відповідачем нарочно про, що свідчить відмітка відповідача на копії претензії, в якій позивач вимагав протягом 7(семи) днів з дня отримання даної претензії сплатити суму боргу у розмірі 1515631,90грн., водночас, вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що позивачем належним чином виконано умови договорів на надано відповідачу послуги на загальну суму 1515617,23грн., що підтверджується:

1) №10-ліс згідно якого позивачем було надано послуги на загальну суму 1022052,53грн.,які повинні були бути оплачені відповідачем згідно п. 4.1.-4.2 договору:

- за актами приймання-передачі від 31.10.2018 на суму 518893,22грн.(арк. спр. 42 - 79 І тому) протягом 10 календарних днів до 11.11.2018;

- за актами приймання-передачі від 31.12.2018 на суму 503159,31грн. (арк. спр. 80-92 І тому) протягом 10 календарних днів до 11.01.2019;

2) № 6-лк від 30.04.2018 згідно якого було надано послуги на загальну суму 482064,70грн., які повинні були бути оплачені відповідачем згідно п. 3.2 договору:

- за актами виконаних робіт від 31.10.2018 на суму 145200,00грн. (арк. спр. 38-40 І тому) відповідно до п. 3.2 договору не пізніше 30 днів від підписання актів до 01.11.2018;

- за актами виконаних робіт від 30.11.2018 на суму 7200,00грн.(арк. спр. 41 І тому), відповідно до п. 3.2 договору не пізніше 30 днів від підписання актів до 01.12.2018;

- за актами виконаних робіт від 30.04.2018 на суму 145000,80грн. (арк. спр. 33 І тому) відповідно до п. 3.2 договору не пізніше 30 днів від підписання актів до 01.05.2018;

- за актами виконаних робіт від 31.05.2018 на суму 56998,98грн. (арк. спр. 34 І тому) відповідно до п. 3.2 договору не пізніше 30 днів від підписання актів до 01.06.2018;

- за актами виконаних робіт від 30.06.2018 на суму 127664,92грн. (арк. спр. 35-36-37 І тому) відповідно до п. 3.2 договору не пізніше 30 днів від підписання актів до 01.07.2018;

3) №1 від 01.06.2018 згідно якого було надано послуги зі встановлення по встановленню вантажопідйомного пристрою для обслуговування стрічкопильного верстату на садибі Шарівського л-ваю на загальну суму 11500,00грн., які повинні були оплачені відповідачем за актом приймання-здачі виконаних робіт від 02.07.2018 (арк. спр. 37 І тому) відповідно до п. 3.1 договору протягом 15 календарних днів до 18.07.2018.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, не надано доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення розрахунку за надані послуги у строки визначені, п. 4.1-4.2 договору №10ліс, п. 3.2 договору №6-лк, пунктом 3.1. договору №1, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що сума основного боргу у розмірі 1515617,23грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимог про стягнення боргу розмірі у 14,97грн., які вказані у позовній заяві, суд зазначає, що такі не підтверджені документально, а отже не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що визнається безпосередньо позивачем.

Водночас, доводи відповідача про сумнівність надання позивачем послуг за договором №10-ліс, оскільки останній не взмозі був перевірити обставини щодо надання вказаних послуг так як всі документи були вилучені на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від України від 22.04.2020, не заслуговують на увагу суду, оскільки у відповідача було достатньо процесуального часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання суду обгрунтованих заперечень щодо обставин на які посилається позивач.

Крім цього, доводи відповідача про ненадання позивачем додатків до договорів, як підстави для відмови в позові, оцінюються судом критично, оскільки відповідачем не доведено, яким чином відсутність вказаних додатків впливає на обсяг та строки зобов`язань відповідача перед позивачем щодо оплати вартості наданих послуг.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з позивачем за надані послуги у порядку та строки визначені п. 4.1-4.2 договору №10ліс, п. 3.2 договору №6-лк, пунктом 3.1. договору №1, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо розрахунку з позивачем за договорами:

1) №10-ліс на загальну суму 1022052,53грн. за актами приймання-передачі:

- від 31.10.2018 на суму 518893,22грн. з 11.11.2018;

- від 31.12.2018 на суму 503159,31грн. з 11.01.2019;

2) № 6-лк від 30.04.2018 на загальну суму 482064,70грн., за актами виконаних робіт:

- від 31.10.2018 на суму 145200,00грн. з 01.12.2018;

- від 30.11.2018 на суму 7200,00грн. з 01.01.2019;

- від 30.04.2018 на суму 145000,80грн. з 01.06.2018;

- від 31.05.2018 на суму 56998,98грн. з 01.07.2018;

- від 30.06.2018 на суму 127664,92грн. з 01.08.2018;

3) №1 від 01.06.2018 на загальну суму 11500,00грн., за актом приймання-здачі виконаних робіт від 02.07.2018 з 18.07.2018.

Як вбачається з позовної позивачем нараховано до стягнення з відповідача неустойку за договором №6-ліс у розмірі 443339,85грн. та пеню за договорами №1 та №10-ліс у розмірі 92 129,20грн.

Що стосується стягнення неустойки за договором №6-ліс у розмірі 443339,85грн., суд зазначає наступне.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, умовами договору №6-лк передбачено, що за порушення строків здійснення розрахунків, передбачених Договором, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі 0,5 % (п. 5.4 договору).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені останній здійсню такий розрахунок за прострочення за актами виконаних робіт:

- від 30.04.2018 на суму 145000,80грн. з 01.06.2018 до 30.11.2018;

- від 31.05.2018 на суму 56998,98грн. з 01.07.2018 до 31.12.2018;

- від 30.06.2018 на суму 127664,92грн. з 01.08.2018 до 31.01.2018;

- від 31.10.2018 на суму 145200,00грн. з 01.12.2018 по 01.06.2019;

- від 30.11.2018 на суму 7200,00грн. з 01.01.2019 по 30.06.2019;

Водночас, суд проаналізувавши розрахунок позивача щодо нарахування пені зазначає та перевіривши такий на відповідність вимогами ст. 231-232 ГК України та ст. 1,3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», що такий здійснений без врахування обмежень щодо подвійної облікової ставки НБУ, а відтак, суд провівши власні розрахунки пені дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає пеня у загальному розмірі 85930,94грн., з яких по актах:

- від 30.04.2018 на суму 145000,80грн. з 01.06.2018 до 30.11.2018 на суму 25658,77грн.;

- від 31.05.2018 на суму 56998,98грн. з 01.07.2018 до 31.12.2018 на суму 10166,12грн.;

- від 30.06.2018 на суму 127664,92грн. з 01.08.2018 до 31.01.2018 на суму 22916,73грн.;

- від 31.10.2018 на суму 145200,00грн. з 01.12.2018 по 01.06.2019 на суму 25917,21;

- від 30.11.2018 на суму 7200,00грн. з 01.01.2019 по 30.06.2019 на суму 1272,13грн..

Таким чином, щодо стягнення пені за договором №6-лк у розмірі 357 408,91грн. слід відмовити, оскільки такі нараховані без врахування обмежень передбачених ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Щодо стягнення неустойки за договорами №1 та №10-ліс у розмірі 92129,20грн., суд зазначає, що як вбачається з умов п. 6.7 договору №1 та п. 7.7. договору №10-ліс, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі послуг «Замовник» сплачує «Виконавцю» штраф у розмірі облікової ставки Національного Банку України від вартості прострочених (невиконаних) зобов`язань.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Таким чином, виходячи з аналізу положення ст. 549 ЦК України, суд зазначає, що кваліфікуючими ознаками штрафу, як виду неустойки на відміну від пені є обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, де підставою застосування є лише факт порушення зобов`язання та разовий характер нарахування, на відміну від пені, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання та має триваючий характер - нарахування пені за кожний день прострочення.

Проаналізувавши положення п. 6.7 договору №1 та п. 7.7. договору №10-ліс, суд зазначає, вказаними положеннями договору визначено санкцією за невиконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг саме штраф, а не пеню, яку нараховує позивач, при цьому посилання на облікову ставку НБУ, в даному випадку є встановлення відсотку необхідного для обчислення штрафу, а не кваліфікуючої ознаки неустойки як пені.

Приймаючи до уваги, що умовами договору №1 та №10-ліс не передбачено такий вид відповідальності як стягнення пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені неустойки за договорами №1 та №10-ліс у розмірі 92129,20грн. є безпідставними, а відтак задоволенню не підлягають.

Крім цього, як вбачається з позовної заяви позивачем на підставі положень ст. 625 ЦК України, за порушення строків оплати за всіма догворами нараховано 3%річних у розмірі 109476,72грн. та інфляційні у розмірі 213508,02грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, останній здійснює нарахування 3% річних та інфляційних за договором:

1) №10-ліс на загальну суму 1022052,53грн. за актами приймання-передачі:

- від 31.10.2018 на суму 518893,22грн. з 11.11.2018 по 31.03.2021;

- від 31.12.2018 на суму 503159,31грн. з 11.01.2019 по 31.03.2021;

2) № 6-лк від 30.04.2018 на загальну суму 482064,70грн., за актами виконаних робіт:

- від 31.10.2018 на суму 145200,00грн. з 01.11.2018 по 31.03.2021;

- від 30.11.2018 на суму 7200,00грн. з 01.12.2018 по 31.03.2021;

- від 30.04.2018 на суму 145000,80грн. з 01.05.2018 по 31.03.2021;

- від 31.05.2018 на суму 56998,98грн. з 01.06.2018 по 31.03.2021;

- від 30.06.2018 на суму 127664,92грн. з 01.07.2018 по 31.03.2021;

3) №1 від 01.06.2018 на загальну суму 11500,00грн., за актом приймання-здачі виконаних робіт від 02.07.2018 з 18.07.2018 по 31.03.2021.

Дослідивши та здійснивши власні розрахунки нарахованих позивачем 3%річних у загальному розмірі 109476,72грн. та інфляційні у загальному розмірі 213508,02грн. судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума сплаченого судового збору становить 35611,07грн.

Беручи до уваги те, що позов задоволено частково та враховуючи правила п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 28868,22грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Гутянське лісове господарство" (62131, Харківська область, Богодухівський район, смт. Гути, вул. Перхунівська, буд.49, код 00993082) на користь Фізичної особи-підприємця Бабак Інни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) 1924532,89грн., з яких: 1 515 617,23грн. - боргу; 85930,94грн.; 109476,70грн. - 3% річних; 213508,02грн. - інфляційних; а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 28868,22грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позивач: Фізична особа-підприємець Бабак Інна Володимирівна ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державне підприємство "Гутянське лісове господарство" (62131, Харківська область, Богодухівський район, смт. Гути, вул. Перхунівська, буд.49, код 00993082);

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.08.2021.

Суддя Н.А. Новікова