ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 рокуСправа № 912/1342/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/1342/21 від 25.05.2021

за позовом: Фермерського господарства "Альона" (далі - ФГ "Альона"), код ЄДР 22214003, с. Сабатинівка, Голованівський р-н, Кіровоградська обл., 26434

до відповідача 1.: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, код ЄДР 39767636, вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25006

відповідача 2.: Благовіщенської міської ради, код ЄДР 05402697, вул. Промислова, будинок 23/54, м. Благовіщенське, Благовіщенський р-н, Кіровоградська обл., 26400

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - гр. ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), АДРЕСА_1

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брав;

від відповідачів - участі не брали;

від третьої особи - участі не брав.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ФГ "Альона" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання за ФГ "Альона" права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га, Державний акт на право постійного користування землею серія КР19 від 22.08.1995, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №019, для ведення фермерського господарства, що розташована на території Сабатинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Ухвалою від 25.05.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1342/21 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 22.06.2021 - 12:00 та залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - гр. ОСОБА_1 Встановив сторонам та третій особі строки для подання заяв по суті. Зобов`язав позивача не пізніше трьох днів з дня отримання даної ухвали направити на адресу третьої особи копії позовної заяви з додатками.

Ухвала суду, направлена на адресу третьої особи, зазначену позивачем, повернута до господарського суду з довідкою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

11.06.2021 до господарського суду позивачем подано клопотання №б/н від 11.06.2021 з вимогою залучити в якості співвідповідача до участі у справі №912/1342/21 Благовіщенську міську громаду, , місце розташування: Кіровоградська обл. Голованівський р-н, м. Благовіщенське, вул. Промислова, буд. 23/54.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що 27.05.2021, набрали чинності переважна більшість норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28 квітня 2021 року № 1423-ІX.

Відповідно до пункту 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

30.04.2021 листом №29-11-0.3-2936/2-21 Головне управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило, що земельна ділянка площею 50,00 га перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 та відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені. Тобто ділянка площею 50,00 га згідно державного акту на право постійного користування землею серія КР19 від 22.08.1995 є не сформованою.

Передача сільським, селищним, міським радам ("Землю - громадам"), тобто базовому рівню місцевого самоврядування, повноважень з розпорядження всіма землями державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності.

Ухвалою від 22.06.2021 господарський суд залучив до участі у справі співвідповідача та відклав розгляд справи у підготовчому засіданні до 13.07.2021 - 15:30. Встановив відповідачу 2. строк для подання відзиву на позов. Зобов`язав позивача не пізніше 3 днів з дня отримання даної ухвали направити на адреси Благовіщенської міської ради (відповідач 2.) та гр. ОСОБА_1 копії позовної заяви з додатками.

Ухвала суду, направлена на адресу третьої особи, зазначену позивачем, повернута до господарського суду з довідкою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

З метою встановлення відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування), що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі щодо ОСОБА_1 25.06.2021 господарським судом на адреси Управління ДМС в Одеській області та Одеської міської ради направлені відповідні запити.

Повноважним представником позивача 29.06.2021 надано суду документальні докази направлення на адресу третьої особи та відповідача 2. копії позовної заяви з додатками.

13.07.2021 до суду представником позивача подано клопотання №б/н від 13.07.2021 закрити підготовче провадження у справі №912/1342/21, справу №912/1342/21 призначити до судового розгляду по суті та розгляд справи у підготовчому засіданні здійснити без участі позивача.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов.

Ухвалою від 13.07.2021 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/1342/21 до судового розгляду по суті на 22.07.2021 - 12:00 год. Визначив резервну дату судового засідання 10.08.2021 - 11:30 год.

14.07.2021 до суду надійшов лист № 02.2-13/807 від 07.07.2021 Виконавчого комітету Одеської міської ради з повідомленням про те, що запит суду було надіслано Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за належністю.

19.07.2021 до суду надійшла заява №03-21/214/1 від 08.07.2021 Благовіщенської міської ради, в якій відповідач 2. проти заявлених позовних вимог не заперечив та просить підготовче засідання провести без його участі.

19.07.2021 до суду надійшли відповіді Управління ДМС в Одеській області та Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання гр. ОСОБА_1 .

Господарський суд листом № 912/1342/21 від 22.07.2021 направив ухвалу від 13.07.2021 на адресу гр. ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

22.07.2021 господарський суд відкрив розгляд справи по суті та постановив продовжити його у визначену ухвалою від 13.07.2021 дату - 10.08.2021 11:30 год.

Поштові конверти із вкладенням - копією ухвали від 13.07.2021, що направлялися судом на адреси гр. ОСОБА_1 , повернуті органом поштового зв`язку із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата 23.07.2021 та 29.07.2021 відповідно.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою - 13.07.2021 вважається днем вручення судового рішення гр. ОСОБА_1

04.08.2021 до суду надійшло клопотання №б/н від 04.08.2021 ФГ "Альона" про підтримання позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи №912/1342/21 позивач просить здійснити за відсутності позивача.

Водночас, 04.08.2021 до суду надійшло клопотання №б/н від 04.08.2021 представника гр. ОСОБА_1 про підтримання позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи №912/1342/21 представник третьої особи просить здійснити за його відсутності. До поданого клопотання додано ордер адвоката Попович С.М. на надання правничої (правової) допомоги серія ВА №1017989 від 04.08.2021.

Учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

13.03.1995 на підставі рішення другої сесії Уляновської районної Ради народних депутатів Уляновського району Кіровоградської області №84-А гр. ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 50,00 га, розташовану на території Сабатинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про що 22.08.1995 видано державний акт на право постійного користування землею серії КР19, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 019. (а.с. 38)

13.03.1995 гр. ОСОБА_1 створено ФГ "Альона" номер запису: 0000396.

Згідно зі статутом ФГ "Альона", в редакції від 2010, засновником господарства є гр. ОСОБА_1 (а.с. 39-48)

Листом №29-11-0.3-2936/2-21 від 30.04.2021 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградськім області повідомило позивача про те, що земельна ділянка площею 50,00 га перебуває у постійному користуванні гр. ОСОБА_1 та відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесена. (а.с. 69)

Листом №111/105-21 від 19.05.2021 Відділ у Благовіщенському районі Головного управління Держтеокадастру у Кіровоградській області повідомив позивача про те, що земельна ділянка перебуває у користуванні гр. ОСОБА_1 (а.с. 70)

Державний акт на право постійного користування землею серії КР-19, що надавався гр. ОСОБА_1 є чинним, у судовому порядку не скасований.

Оспорювана земельна ділянка не вилучалась з користування ФГ "Альона".

Згідно з довідкою №3701 від 07.04.2021 про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, станом на 07.04.2021 за ФГ "Альона" не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів. (а.с. 71)

Відповідно до квитанції №2 та податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ФГ "Альона" сплатила земельний податок за земельну ділянку площею 50,00 га (рішення про надання в постійне користування №84 від 13.03.1995). (а.с. 72-75, 76)

Водночас, позивачем у добровільному порядку визначеному ст. 142 Земельного кодексу України не здійснювалась відмова від постійного користування спірною земельною ділянкою.

Позивач зазначає про невизнання Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га за ФГ "Альона" та прогалиною у чинному законодавстві, внаслідок якої не врегульовано порядок переоформлення права постійного користування з особи, на ім`я якої видано державний акт на фермерське господарство, створене на підставі цього державного акту та яке є фактичним користувачем земельної ділянки. На даний час позивач не може належним чином оформити своє право користування спірною земельною ділянкою.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом та є предметом спору у даній справі.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, визнання прав.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 20.03.2018 у справі №910/1016/17, від 17.04.2018 у справі №914/1521/17, від 24.04.2018 у справі №910/79/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням селянських (фермерських) господарств регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про селянське (фермерське) господарство", Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент реєстрації державного акта на право постійного користування) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень ст. 7 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент реєстрації державного акта на право постійного користування) користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент реєстрації державного акта на право постійного користування) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання випливає, що на момент надання земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення фермерського господарства надавалася не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України № 2009-ХІІ від 20 грудня 1991 року "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції Закону на день реєстрації ФГ "Альона"; втратив чинність 29 липня 2003 року - з моменту набрання чинності Законом України № 973-ІV від 19 червня 2003 року "Про фермерське господарство") після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Відтак законодавством, чинним на момент створення ФГ "Альона", було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності СФГ як юридичної особи. Водночас, одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто Закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення СФГ, без створення такого СФГ.

19 червня 2003 року було прийнято новий Закону України №937-ІV "Про фермерське господарство" (далі - Закон №937-ІV), яким Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

У ст. 1 Закону №937-ІV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. (ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство")

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

З аналізу приписів ст. 1, 5, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" можна дійти висновку, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації. (ч. 2 ст. 92 цього Кодексу)

Пунктом 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, який діяв з 01.01.2002 (момент набрання чинності названим Земельним кодексом України) до 22.09.2005, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Проте, Конституційний Суд України рішенням №5-рп/2005 від 22.09.2005 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже, громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

З моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18.

Велика Палата Верховного суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного суду від 20.03.2019 у справі №615/2197/15-ц (провадження №14-533цс18).

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

Так, за приписами ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: 1) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; 2) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; 3) припинення діяльності релігійних, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; 4) використання земельної ділянки способами, які суперечать економічним вимогам; 5) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; 6) систематична несплата земельного податку або орендної плати; 7) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; 8) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; 9) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Земельного кодексу України (у редакції Закону від 13.03.1992), яка діяла до 01.01.2002, право користування земельною ділянкою або її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) використання землі не за цільовим призначенням; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і двох років - для несільськогосподарського виробництва; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

З наведеного випливає, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство.

Станом на день вирішення спору, позивач ФГ "Альона" продовжує здійснювати фермерську діяльність та використовувати земельну ділянку на праві постійного користування.

Відповідачі аргументи позивача не спростували, господарський суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, суд вважає порушеним право позивача, тому позовна вимога про визнання за ФГ "Альона" права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га, Державний акт на право постійного користування землею серія КР19 від 22.08.1995, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №019, для ведення фермерського господарства, що розташована на території Сабатинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України - судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн покладаються на відповідача 1. та відповідача 2. порівну в сумах по 1 135,00 грн.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Фермерським господарством "Альона" (26434, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Сабатинівка, ) право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га, Державний акт на право постійного користування землею серія КР19 від 22.08.1995, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №019, для ведення фермерського господарства, що розташована на території Сабатинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ) на користь Фермерського господарства "Альона" (26434, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Сабатинівка, ) 1 135,00 грн судового збору.

Стягнути з Благовіщенської міської ради (26400, Кіровоградська область, Благовіщенський район, м. Благовіщенське, вул. Промислова, будинок 23/54, ) на користь Фермерського господарства "Альона" (26434, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Сабатинівка, ) 1 135,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити учасникам справи.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.