УХВАЛА

м. Київ

10.08.2021Справа № 910/12186/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши судове доручення Арбітражного суду міста Москви №А40-40972/21-138-284 про вручення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ухвали Арбітражного суду міста Москви від 06.07.2021 у справі №А40-40972/21-138-284 за заявою ФОП Нелюбина Євгенія Васильовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про притягнення контролюючих осіб боржника до субсидіарної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшло судове доручення Арбітражного суду міста Москви у справі №А40-40972/21-138-284 за заявою Фізичної особи-підриємця Нелюбина Євгенія Васильовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про притягнення контролюючих осіб боржника до субсидіарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 Господарського процесуального кодексу України суд виконує доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Відповідно до ст 5, 7, 8, 10 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності до якої Україна приєдналася 19.12.1992 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 19.12.1992 компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою. Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав. Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави. Виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ. Вищі судові органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав регулюють спірні питання, що виникають у зв`язку з виконанням рішень компетентних судів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 369 Господарського процесуального кодексу України судове доручення не приймається до виконання, якщо воно: 1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці; 2) не належить до юрисдикції цього суду; 3) суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Зі змісту ухвали Арбітражного суду міста Москви від 06.07.2021 у справі №А40-40972/21-138-284 про призначення судового засідання вбачається, що позов було подано Фізичною особою-підприємцем Нелюбином Євгеном Васильовичем до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про притягнення контролюючих осіб боржника до субсидіарної відповідальності, проте відсутні будь-які посилання на порушення корпоративних прав позивача, крім того, не можливо встановити чи наведений спір безпосередньо пов`язаний з управлінням юридичною особою, або стосується відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) посадової особи.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що спір між сторонами не відноситься ані до господарських, ані до корпоративних, ані до кондиційних (пов`язаних з відшкодуванням збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи), а тому не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у зв`язку з чим суд відмовляє у прийнятті судового доручення Арбітражного суду міста Москви у справі №А40-40972/21-138-284 про вручення ОСОБА_1 ухвали Арбітражного суду міста Москви від 06.07.2021 по справі №А40-40972/21-138-284 про призначення судового засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 369 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Судове доручення Арбітражного суду міста Москви про вручення ОСОБА_1 ухвали про призначення судового засідання від 06.07.2021 у справі №А40-40972/21-138-284 не приймати до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 10.08.2021.

Суддя Я.В. Маринченко