ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Справа № 915/366/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Берко О.В.

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРІВНА МОЗАЇКА" (юридична адреса: 61038, м.Харків, Набережна Автострадна, буд.21А, ; Е-mail: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБЄР ПЛЮС" (юридична адреса: 54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/15, ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 117585,28 грн, -

в с т а н о в и в:

22.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧАРІВНА МОЗАЇКА" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 17.03.2021 (вх.№4239/21), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБЄР ПЛЮС" 117585,28 грн заборгованості за поставлений по Договору поставки №02/01-2020 від 19.02.2020 товар.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору поставки №02/01-2020 від 19.02.2020 відповідач не здійснив оплату за товар у повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021, - справу №915/366/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.04.2021.

01.04.2021 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява б/н від 01.04.2021 (вх.№ЕП:4830/21), в якій просить справу №915/366/21 призначену до розгляду на 21.04.2021 о 12:00 розглянути без участі позивача за наявними у справі документами. Позовну заяву підтримує у повному обсязі.

21.04.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 28.05.2021.

Ухвалою суду від 28.05.2021 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.06.2021.

07.06.2021 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява б/н від 07.06.2021 (вх.№ЕП:8648/21), в якій просить справу №915/366/21 призначену до розгляду на 30.06.2021 о 14:00 розглянути без участі позивача за наявними у справі документами. Позивач не заперечує про закриття підготовчого засідання та початку розгляду справи по суті. Позивач просить суд надсилати йому всі процесуальні документи по справі №915/366/21 (крім Рішення суду та наказу на примусове виконання рішення) на електронну пошту: . Позовну заяву підтримує у повному обсязі. Відзив на позов або будь-яких заперечень від відповідача позивачем не отримано.

30.06.2021 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.08.2021.

19.07.2021 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява б/н від 19.07.2021 (вх.№ЕП:11103/21), в якій просить справу №915/366/21 розглянути без участі позивача за наявними у справі документами. Позовну заяву підтримує у повному обсязі (відзив на позов не отримував). Відповідач борг не сплатив в повному обсязі.

Ухвали суду від 29.03.2021, 21.04.2021, 28.05.2021 та 30.06.2021 по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБЄР ПЛЮС" повернуті підприємством зв`язку з приміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/15.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 04.08.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

19.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧАРІВНА МОЗАЇКА" (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕМБЄР ПЛЮС" (покупець, відповідач у справі) укладено Договір поставки №02/01-2020 (надалі - Договір), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язується передати у власність (поставити) покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти його та оплатити у строки встановлені цим Договором (п.2.1. Договору).

Договір підписано керівниками (директорами) обох сторін та такі підписи скріплено печатками підприємств.

Відповідно до п.2.2. Договору загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, товару визначається сторонами у накладних на товар.

У відповідності до п.2.5. Договору моментом виникнення права власності на товар у покупця є підписання накладних на товар представниками обох сторін.

Відповідно до п.8.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (у разі їх наявності) сторін і діє до 31.12.2020, а якщо жодна зі сторін не підтвердила письмово припинення дії цього Договору до дати такого припинення - він вважається продовженим на той же строк та на тих самих умовах.

На виконання умов Договору постачальник здійснив поставку покупцеві товару на загальну суму 117585,28 грн, що підтверджується видатковими накладними №69 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн та №147 від 17.02.2021 на суму 61698,78 грн, а також товарно-транспортними накладними №69 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн та №147 від 17.02.2021 на суму 61698,78 грн.

Видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України позивачем складено та зареєстровано для відповідача в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим кодексом термін наступні податкові накладні №97 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн та №48 від 17.02.2021 на суму 61698,78 грн.

Крім того, між сторонами було підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом за період - січень 2021 р. де відповідач підтверджує свою заборгованість перед позивачем за накладною №69 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн.

Розрахунки за товар покупець здійснює в безготівковому порядку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що визначений у цьому Договорі. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок (п.п.4.1., 4.2. Договору).

Покупець зобов`язаний здійснити повну оплату товару в строк, що не перевищує 24 (двадцять чотири) календарних днів з дати поставки товару постачальником (п.4.3. Договору).

Позивач вказує, що відповідачем взагалі не вчинено дій щодо оплати поставленого товару, чим порушено законні права та інтереси позивача, як сторони зобов`язання, яка зі свого боку виконала взяті на себе обов`язки в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору купівлі-продажу ст.655 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору постачальник здійснив поставку покупцеві товару на загальну суму 117585,28 грн, що підтверджується видатковими накладними №69 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн та №147 від 17.02.2021 на суму 61698,78 грн, а також товарно-транспортними накладними №69 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн та №147 від 17.02.2021 на суму 61698,78 грн.

Видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України позивачем складено та зареєстровано для відповідача в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим кодексом термін наступні податкові накладні №97 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн та №48 від 17.02.2021 на суму 61698,78 грн.

Крім того, між сторонами було підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом за період - січень 2021 р. де відповідач підтверджує свою заборгованість перед позивачем за накладною №69 від 27.01.2021 на суму 55886,50 грн.

Розрахунки за товар покупець здійснює в безготівковому порядку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що визначений у цьому Договорі. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок (п.п.4.1., 4.2. Договору).

Покупець зобов`язаний здійснити повну оплату товару в строк, що не перевищує 24 (двадцять чотири) календарних днів з дати поставки товару постачальником (п.4.3. Договору).

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, незважаючи на визначений умовами договору порядок оплати товару, після прийняття товару у покупця виник обов`язок з його оплати в силу закону, що ним не було зроблено.

Частиною 1 ст.73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останній, всупереч умовам Договору поставки №02/01-2020 від 19.02.2020 та приписів чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 117585,28 грн.

Відповідач не спростував вимоги позивача та не надав суду відповідні докази, які свідчать про погашення ним суми основного боргу.

За такого, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 117585,28 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБЄР ПЛЮС" (54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРІВНА МОЗАЇКА" (61038, м.Харків, Набережна Автострадна, буд.21А, ) 117585,28 грн основного боргу та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Суддя М.В. Мавродієва