РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2021Справа № 910/9394/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОКОЧ УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ"

про стягнення 111871,60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОКОЧ УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" про стягнення 111871,60 грн заборгованості за договором оренди №OD-952 від 02.09.2019.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди №OD-952 від 02.09.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.06.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/9394/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 16.06.2021 про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №503 відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 30.06.2021.

Отже, у відповідності до пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач наданим йому процесуальним правом, передбаченим ст.165, ст.178 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов не скористався.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТОКОЧ УКРАЇНА" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" (орендар) укладено договір оренди №OD-952 від 02.09.2019.

За умовами п. 2.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння та користування ТЗ. Марка та модель ТЗ визначається у підписаному до цього договору додатку №1.

Відповідно до пунктів 3.1-3.4 договору передача ТЗ в оренду здійснюється відповідно до умов даного договору. ТЗ надається орендарю виключно у строкове володіння і користування відповідно до його цільового призначення в якості легкового автомобіля. Днем фактичної передачі ТЗ орендарю є дата, зазначена в акті приймання - передачі ТЗ (далі - Акт). В момент надання ТЗ орендарю сторони підписують акт.

Строк оренди ТЗ, визначений в додатку №1 та може бути

змінений за згодою сторін. (п. 4.1 договору)

Відповідно до п. 5.1 договору розмір орендної плати за ТЗ, визначенні у додатку №1 до цього договору. Ціни вказані в українських гривнях на день укладення додатку. Розмір орендної плати розраховується на змінній основі за відповідним обмінним курсом НБУ, що застосовується до еквіваленту в євро на дату виставлення орендодавцем рахунку.

Орендна плата здійснюється орендарем у безготівковій формі на рахунок орендодавця, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення орендодавцем рахунку та направлення його орендарю шляхом електронного повідомлення (п. 5.3 договору).

Інші платежі, передбачені цим договором, сплачується орендарем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури орендодавцем. Якщо протягом строку оренди орендар свідомо уникає отримання оригіналів рахунків - фактур від орендодавця він не звільняється від обов`язку сплати орендної плати та інших, передбачених договором платежів, і у випадку прострочення оплати несе відповідальність за порушення строків оплати згідно умов договору (п. 5.5 договору).

Згідно з п. 5.6. - 5.6.1 договору орендар додатково сплачує та/або компенсує наступні

витрати орендодавця: у разі повернення ТЗ в несправному стані та/або пошкодженим, при умові, що такі пошкодження та/або несправності ТЗ не визнані страховою компанією як страховий випадок. Орендар зобов`язаний компенсувати орендодавцю документально підтверджені збитки в повному обсязі, якщо вони виникли з вини орендаря. У випадку об`єктивної неможливості відновлення ТЗ внаслідок його пошкодження з вини орендаря, орендар відшкодовує орендодавцю відновну вартість ТЗ, передбачену п. 3.5. Договору.

Згідно з п. 8.1 договору з моменту передачі транспортного засобу орендарю він несе повну відповідальність за ризики, яким може бути підданий ТЗ на умовах встановлених даним договором.

У п. 9.1 договору вказано, що після закінчення строку оренди, у відповідності до умов договору та додатків до нього, орендар зобов`язується повернути орендодавцю ТЗ укомплектованим та в технічно справному стані, з урахуванням його нормального зносу, що виник у період експлуатації ТЗ, з усіма документами та аксесуарами.

Даний договір вступає в дію з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. (п. 15.1 договору).

Згідно додатку №1.61 від 15.12.2020 до договору оренди орендарю передано в користування ТЗ Peugeot 301 M/T, реєстраційний номер ТЗ: НОМЕР_4, дата надання ТЗ в оренду - 15.12.2020, дата повернення ТЗ з оренди - 24.12.2020.

Відповідно до додатку №1.62 від 21.12.2020 до договору оренди орендарю передано в користування ТЗ Peugeot 301 M/T, реєстраційний номер ТЗ: НОМЕР_1 , дата надання ТЗ в оренду - 21.12.2020, дата повернення ТЗ з оренди - 20.01.2021.

Згідно додатку №1.61(1) від 15.12.2020 до договору оренди орендарю передано в користування ТЗ Nissan Qashqai A/T, реєстраційний номер ТЗ: НОМЕР_3, дата надання ТЗ в оренду - 24.12.2020, дата повернення ТЗ з оренди - 14.01.2021.

Відповідно до додатку №1.54 від 23.08.2020 до договору оренди орендарю передано в користування ТЗ Fоrd Kuga A/T, реєстраційний номер ТЗ: НОМЕР_2 , дата надання ТЗ в оренду - 23.08.2020, дата повернення ТЗ з оренди - 22.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору та додатків до договору відповідачу були надані послуги з оренди автомобілів на загальну суму 47593,00 грн, в підтвердження чого долучено акти надання послуг №5518 від 24.12.2020 на суму 7116,90 грн, №186 від 20.01.2021 на суму 15117,67 грн, №5722 від 31.12.2020 на суму 8752,33 грн, №7 від 14.01.2021 на суму 10279,97 грн, №5623 від 31.12.2020 на суму 6326,13 грн та рахунки на оплату: № 2043 від 14.12.2020 на суму 7116,90 грн, №2131 від 21.12.2020 на суму 23870,00 грн, №2127 від 14.12.2020 на суму 16606,10 грн,

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, оплату наданих послуг не здійснив.

Також, позивач зазначає, що відповідно до п. 5.6.1 договору у відповідача виник обов`язок компенсувати вартість пошкоджень ТЗ на суму 76231,80 грн згідно акту надання послу №4696 від 17.11.2020 та рахунку на оплату №1665 від 17.11.2020.

Однак, відповідачем позивачу частково сплачено компенсацію вартості пошкоджень ТЗ відповідно до акту надання послу №4696 від 17.11.2020 на суму 76231,80 грн та рахунку на оплату №1665 від 17.11.2020, а саме відповідачем було сплачено тільки 11953,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1982 від 05.01.2021.

Таким чином, за твердженням позивача заборгованість відповідача за компенсацію вартості пошкоджень ТЗ становить 64278,60 грн, за оренду автомобілів - 47593,00 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем договору позивач заявляє позов про стягнення заборгованості з орендної плати та компенсації вартості пошкоджень автомобіля на загальну суму 111871,60 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Судом встановлено, що відповідно до договору та додатків до договору №1.61 від 15.12.2020, №1.62 від 21.12.2020, №1.61(1) від 15.12.2020, позивачем були наданні послуги відповідачу з оренди автомобілів, а відповідачем вказані послуги були прийняті, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленні печатками акти надання послуг №5518 від 24.12.2020 на суму 7116,90 грн, №186 від 20.01.2021 на суму 15117,67 грн, №5722 від 31.12.2020 на суму 8752,33 грн, №7 від 14.01.2021 на суму 10279,97 грн, №5623 від 31.12.2020 на суму 6326,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.3 договору орендна плата здійснюється орендарем у безготівковій формі на рахунок орендодавця, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення орендодавцем рахунку та направлення його орендарю шляхом електронного повідомлення.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що акти наданих послуг №5518 від 24.12.2020 грн., №186 від 20.01.2021 на суму 15117,67 грн., №5722 від 31.12.2020 на суму 8752,33 грн., №7 від 14.01.2021 на суму 10279,97 грн., №5623 від 31.12.2020 на суму 6326,13 грн. містять посилання на відповідні рахунки на оплату.

Враховуючи наведене, а також те, що вказані акти наданих послуг підписанні відповідачем, суд вважає, що позивачем будо дотримано п. 5.3 договору, а строк оплати з орендної плати є таким, що настав.

Щодо заборгованості з компенсації вартості пошкоджень ТЗ відповідно до акту надання послу №4696 від 17.11.2020 та рахунку на оплату №1665 від 17.11.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до додатку №1.54 від 23.08.2020 до договору оренди орендарю було передано в користування ТЗ Fоrd Kuga A/T, реєстраційний номер ТЗ: НОМЕР_2 , дата надання ТЗ в оренду - 23.08.2020, дата повернення ТЗ з оренди - 22.09.2020.

За твердженням позивача, після спливу оренди орендарем було повернуто транспортний засіб з пошкодженнями.

17.12.2020 сторонами було підписано акт надання послуг №4696 від 17.11.2020 на суму 76231,80 грн (компенсація вартості пошкоджень автомобіля).

Відповідно до платіжного доручення №1982 від 05.01.2021 відповідачем було частково оплачено компенсацію вартості пошкоджень на суму 11953,20 грн.

Згідно з п. 5.6. - 5.6.1 договору орендар додатково сплачує та/або компенсує наступні

витрати орендодавця: у разі повернення ТЗ в несправному стані та/або пошкодженим, при умові, що такі пошкодження та/або несправності ТЗ не визнані страховою компанією як страховий випадок. Орендар зобов`язаний компенсувати орендодавцю документально підтверджені збитки в повному обсязі, якщо вони виникли з вини орендаря. У випадку об`єктивної неможливості відновлення ТЗ внаслідок його пошкодження з вини орендаря, орендар відшкодовує орендодавцю відновну вартість ТЗ, передбачену п. 3.5. Договору.

Враховуючи умови договору, оскільки між сторонами підписано акт надання послуг №4696 від 17.11.2020 на суму 76231,80 грн. (компенсація вартості пошкоджень автомобіля), приймаючи до уваги часткову оплату відповідачем компенсації вартості пошкоджень автомобіля, суд дійшов висновку, що відповідач підтвердив та погодився з сумою пошкодження.

Відповідно до п. 5.5. договору інші платежі, передбачені цим договором, сплачується орендарем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури орендодавцем. Якщо протягом строку оренди орендар свідомо уникає отримання оригіналів рахунків - фактур від орендодавця він не звільняється від обов`язку сплати орендної плати та інших, передбачених договором платежів, і у випадку прострочення оплати несе відповідальність за порушення строків оплати згідно умов договору.

Судом встановлено, що акт наданих послуг №4696 від 17.11.2020 на суму 76231,80 грн (компенсація вартості пошкоджень автомобіля) містить посилання на відповідний рахунок на оплату.

Враховуючи наведене, а також те, що акт наданих послуг №4696 від 17.11.2020 на суму 76231,80 грн підписаний відповідачем без зауважень, суд вважає, що позивачем будо дотримано п. 5.5 договору, а строк оплати є таким, що настав.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів сплати заборгованості з орендної плати та компенсацію вартості пошкоджень у сумі 111871,60 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання по договору з оплати орендної плати та компенсації вартості пошкоджень у сумі 111871,60 грн, доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 111871,60 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, враховуючи встановлені вище судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОКОЧ УКРАЇНА".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" (02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА СВЕРСТЮКА, будинок 17, ідентифікаційний код 42761147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОКОЧ УКРАЇНА" (03062, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 67, ідентифікаційний код 41289707) заборгованість у розмірі 111871,60 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.08.2021.

Суддя С.О. Турчин