СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2021 р. Справа № 922/894/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Телеснюк І.В.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача-1 Мовчан М.В., посвідчення №1796, витяг з ЄДР

від відповідача-2 не з`явився

від відповідча-3 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Харківської міської ради (вх.№1814Х/1 від 16.06.2021) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 у справі №922/894/21 (м. Харків, суддя Погорелова О.В., повний текст ухвали складено 01.06.2021),

за позовом Акціонерного товариства Сбербанк, м. Київ,

до 1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович Аліни Ігорівни, м. Харків,

3. Приватного акціонерного товариства Термолайф, м. Харків,

про визнання недійсним акту приймання земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИЛА:

19.03.2021 позивач, Акціонерне товариство "Сбербанк", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (перший відповідач), державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович Аліни Ігорівни (другий відповідач) та Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (третій відповідач), в якому просить суд:

- визнати недійсним акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста (кадастровий номер :10:002:0012) за реєстровим №173/20 від 19.05.2020 складений Харківською міською радою;

- скасувати рішення за індексним номером 52358407 державного реєстратора Гвоздович Аліни Ігорівни про припинення іншого речового права (номер запису іншого речового права 3116613) щодо земельної ділянки за кадастровим номером :10:002:0012 від 21.05.2020 о 16:55:03.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №922/894/21 за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

27.05.2021 до господарського суду від позивача надійшла заява б/н від 25.05.2021 про зупинення провадження у справі №922/894/21, у якій останній просив зупинити провадження у справі №922/894/21 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 заяву Акціонерного товариства Сбербанк про зупинення провадження у справі - задоволено. Провадження у справі №922/894/21 зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19. Зобов`язано сторони повідомити Господарський суд Харківської області про закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ухвалою Верховного Суду від 09.10.2020 відкрито касаційне провадження у справі №903/1030/19, а ухвалою від 14.01.2021 справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка була чинною до 15.07.2020, у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18, дозволить реалізувати розмежування переважного права на укладання договору оренди землі на новий строк (ч.1-5 ст. 33 Закону в редакції, яка була чинною до 15.07.2020) та поновлення договору оренди землі (ч.6 ст. 33 Закону у вказаній редакції), що забезпечить еволюційний та послідовний підхід до впорядкування судової практики щодо застосування норм зазначеного Закону при вирішенні відповідної категорії спорів, а також сприятиме дотриманню принципу верховенства права, який визначається і діє в Україні.

Харківська міська рада з вказаною ухвалою суду не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 про зупинення провадження у справі №922/894/21 та направити справу №922/894/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що розгляд Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19 жодним чином не впливає на розгляд Господарським судом Харківської області справи №922/894/21, оскільки докази, наявні в матеріалах справи та надані сторонами дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справи.

Скаржник зазначає, що предметом спору справи №922/894/21 є визнання недійсним акту приймання передачі земельної ділянки до земель запасу міста Харкова та скасування рішення щодо реєстрації припинення іншого речового права, але ж ніяк не визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, укладеного між Харківською міською радою та ПрАТ «Термолайф».

Апелянт звертає увагу, що акт складається виключно за волевиявленням сторін. Сам по собі акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки є окремим документом, що лише підтверджує виконання орендодавцем умов договору оренди землі з передачі її в користування орендаря та підтвердженням в даному випадку закінчення дії договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди, укладеного між Харківською міською радою та ПрАТ «Термолайф».

Скаржник зазначає, що для визнання договору оренди землі припиненим, укладання такого акту законодавством не вимагається, а підставою, з якою Закон України «Про оренду землі» пов`язує припинення дії договору, є, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Крім того, в договорі оренди землі від 21.10.2013 сторони не передбачали та не погоджували можливість автоматичного поновлення договору оренди землі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції може самостійно оцінити докази надані до суду та акт приймання передачі земельної ділянки до земель запасу міста Харкова, як доказ та встановити певні висновки щодо його правомірності.

На думку скаржника, судом першої інстанції може бути розглянута справа №922/894/21, оскільки докази, наявні в матеріалах даної справи, дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду та входять в предмет доказування у справі. Під час розгляду справи №903/1030/19 не будуть встановлюватися обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у господарській справі №922/894/21, у зв`язку з чим підстави для зупинення розгляду даної справи відсутні.

16.06.2021 протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи № 922/894/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 у справі №922/894/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 у справі № 922/894/21, призначено справу до розгляду на 05.08.2021 р. об 11:00 год.

16.07.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 у справі №922/894/20 без змін.

27.07.2021 року до Східного апеляційного господарського суду від представника АТ Сбербанк надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 05.08.2021 о 11:00 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді Гетьмана Р.Р та судді Дучал Н.М. протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.08.2021 для розгляду справи № 922/894/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства Сбербанк Гей Василя Георгійовича про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі №922/894/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 у справі №922/894/21 оголошено перерву до 18.08.2021 о 09:30 год.

11.08.2021 до Східного апеляційного господарського суду від позивача, АТ «Сбербанк» надійшло клопотання, у якому останній просить розгляд справи №922/894/21 у судовому засіданні 18.08.2021 здійснити за відсутності представника АТ «Сбербанк», ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 у справі №922/894/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Харківської міської ради без задоволення.

Апелянт у судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити.

Позивач, відповідач-2 та відповідач-3 в судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивача та відповідачів, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович А.І. та Приватного акціонерного товариства «Термолайф» про визнання недійсним акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста (кадастровий номер :10:002:0012) за реєстровим номером 173/20 від 19.05.2020, складеного Харківською міською радою та скасування рішення за індексним номером 52358407 державного реєстратора Гвоздович А.І. про припинення іншого речового права (номер запису іншого речового права 3116613) щодо земельної ділянки за кадастровим номером :10:002:0012 від 21.05.2020 о 16:55:03.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що Харківською міською радою безпідставно та всупереч законодавству України проведено державну реєстрацію припинення права оренди за договором оренди від 21.10.2013 на земельну ділянку, що в свою чергу привело до порушення прав та інтересів АТ «Сбербанк».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в рахунок забезпечення виконання кредитних зобов`язань між АТ «Сбербанк» та ПрАТ «Термолайф» було укладено Іпотечний договір, посвідчений 13.09.2012р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 5135, за яким в іпотеку банку передано нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м.Харків, Карачівське шосе, будинок 44.

У зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань перед Банком, 21.10.2019р. на підставі Іпотечного застереження у Іпотечному договорі Банком набуто у власність Цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м.Харків, Карачівське шосе, будинок 44, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, а саме на наступне майно: нежитлові будівлі: літ.»ВО-3» загальною площею 2267,5 кв.м та літ. «ВН-1-6» загальною площею 11221,3 кв.м. Будівлі ЦМК займають в декілька разів меншу площу ніж загальний розмір земельної ділянки

Позивач зазначає, що земельна ділянка перебувала в оренді ПрАТ «Термолайф» на підставі договору оренди від 21.10.2013.

Згідно відомостей з ДРРПНМ за вищевказаною адресою зареєстрований об`єкт нерухомого майна на номером 01, власником якого є також ПрАТ «Термолайф».

Тобто, земельна ділянка надавалась Харківською міською радою в користування саме ПрАТ «Термолайф», яке розпочало та здійснює будівництво на вказаній земельній ділянці. Наявність нерухомого майна ПрАТ «Термолайф» на земельній ділянці свідчить про те, що до АТ «Сбербанк» перейшло право власності лише на частину будівель, котрі розміщені на земельній ділянці, то ця обставина свідчить про відсутність переходу прав оренди/користування на всю земельну ділянку до АТ «Сбербанк».

Договір оренди землі від 21.10.2013р. укладено строком до 01.07.2018р. (п.8 договору).

В травні 2020 року Харківською міською радою проведено реєстраційні дії щодо припинення права оренди на підставі акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста №173/20 від 19.05.2020, який, як вважає позивач, є недійсним, оскільки складено одноособово, без участі ПрАТ «Термолайф» та АТ «Сбербанк», всупереч умов Договору оренди та законодавству України.

Позивач вважає, що недійсність даного акту підтверджується положеннями норм ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України і ст. 7 ЗУ «Про оренду землі» - особа, яка набула права власності на нерухоме майно, автоматично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене.

На думку позивача, за договором оренди відбулась заміна орендаря з одного на двох, а саме АТ «Сбербанк» та ПрАТ «Термолайф». Відповідно до п. 8 договору оренди, після закінчення строку договору орендар ПрАТ «Термолайф» має переважне право поновлення його на новий строк. З листа ПрАТ «Термолайф» вбачається, що товариство мало намір продовжити строк дії договору та вчиняло відповідні дії. Тобто, договір оренди був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах. На адресу АТ «Сбербанк» не надходив лист Харківської міської ради про відмову від договору оренди, як це передбачено положеннями ч. 2 ст. 782 ЦК України.

Акт приймання земельної ділянки за №172/20 від 19.05.2020 не відповідає нормам ст. 202, ч. 3 ст. 203, ст. 205, ч.1 та 2 ст. 207 ЦК України, а тому проведення реєстраційних дій з припинення договору оренди порушує права АТ «Сбербанк», як одного з орендарів земельної ділянки, на якій знаходиться ЦМК та за захистом яких банк звернувся з даним позовом.

Зупиняючи провадження у справі, що розглядається, господарський суд дійшов висновку про подібність правовідносин у справі №922/894/21 та у справі №903/1030/19, а тому, на думку суду, наявна об`єктивна необхідність врахування висновків Великої Палати Верховного Суду, які будуть прийняті у справі № 903/1030/19 під час розгляду справи №922/894/21.

Досліджуючи обставини справи, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення, враховуючи наступне.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст.ст. 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції керувався нормами п.7 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, коли провадження у справі зупиняється у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відтак, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали суд має зазначити обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Стосовно визначення подібності правовідносин, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Так, ВС у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 р. у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018р. № 910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018р. № 925/3/7, п. 40 постанови від 25.04.2018р. № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016р. у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 р. по справі № 923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі № 910/719/19, п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018р. у справі № 922/2383/16; п. 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 910/5394/15-г; постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018р. у справі № 2-3007/11; постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 757/31606/15-ц).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову-факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визнання предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливе значення має перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у ст. 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом апеляційної інстанції, спірні правовідносини сторін в даній справі виникли на підставі складання Харківською міською радою в односторонньому порядку акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 19.05.2020 року №172/20 та проведення реєстраційних дій щодо припинення оренди на підставі вищевказаного акту.

Підставою позову у справі № 922/894/21 обставини стосовно проведення реєстраційних дії щодо припинення права оренди на підставі акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста №173/20 від 19.05.202, який, як вважає позивач, є недійсним, оскільки складено одноособово, без участі ПрАТ «Термолайф» та АТ «Сбербанк», всупереч умов Договору оренди та законодавству України.

Спірні правовідносини регулюються положеннями норм ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України і ст. 7 ЗУ «Про оренду землі» - особа, яка набула права власності на нерухоме майно, автоматично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене.

Позивач вважає, що за наявності чинного договору оренди, всупереч зазначеним нормам права, Харківська міська рада одноособово вчинила дії щодо проведення державної реєстрації припинення права оренди за договором оренди землі. Отже, за наявністю діючого договору оренди були відсутні підстави для складання акту №173/20 від 19.05.2020. та, як наслідок проведення реєстраційних дій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 6 абз.2 ст. 120 ЗК України укладання договору, який передбачає набуття права власності на будівлю, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номеру.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що у справі №903/1030/19, предметом позову є визнання поновленим договору оренди землі, а матеріально-правовою підставою позовних вимог у справі №903/1030/19 позивач, визначив ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; - орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; - відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди.

Строк дії договору оренди землі від 16.06.2009 закінчився 01.07.2019.

ФОП Лешик І.І. всупереч п.8 договору та ч. 2 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» не повідомив Луцьку міську раду про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк.

Оскільки відсутні докази узгодження позивачем та відповідачем істотних умов договору, та враховуючи те, що позивач не звертався до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, порушивши п. 8 договору оренди землі від 16.06.2009, переважне право на поновлення договору оренди землі у позивача припинилось.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2021 справу №903/1030/19 за позовом ФОП Лешика І.І. до Луцької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала мотивована необхідністю відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та №159/5756/18, зокрема, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону. І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суб`єктний склад учасників, предмет та підстави позову у справах № 922/894/21 та № 903/1030/19 є відмінними.

У контексті наведеного відсутні підстави для висновку про те, що правовідносини у даній справі та у справі №903/1030/19, що розглядається Великою Палатою Верховного Суду, на яку послався суд першої інстанції, є подібними.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про подібність правовідносин у цих справах і зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 01.06.2021 прийнята судом з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави для зупинення провадження у справі № 922/894/21 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19, відсутні.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст. 271 ГПК України).

Відповідно до ст.129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 269, 271, 273, 275, 277, 280, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 у справі №922/894/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 у справі №922/894/21 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до вимог ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.08.2021р.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота