ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2021 р. Справа № 924/64/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Турфлора"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойсБел"

про стягнення 2 625 доларів США

Представники сторін:

від позивача - Драчук С.Л.;

від відповідача - не з`явився.

У судовому засіданні 10.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

27.01.2021 року Приватне підприємство "Турфлора" звернулось з позовом до суду, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" суму коштів в розмірі 2 625 доларів США заявлених на підставі контракту №22/01 від 22.01.2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 11:00 год. 20 липня 2021 року. Окрім того, повідомлено, що у разі необхідності наступні судові засідання у справі будуть призначені на 10.08.2021 та 31.08.2021.

При прийнятті справи до розгляду судом встановлено, що позов подано до іноземної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел", 220118, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Машиностроителей, буд. 24а-1а, кабінет 12, з огляду на що судом застосовано норми ст. 367 ГПК України (звернення господарських судів із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави).

За наслідками вказаних дій судом зупинено провадження у справі на період вручення документів відповідачу, але не пізніше 20 липня 2021 року.

19.04.2021 року на адресу суду надійшов лист Економічного суду міста Мінськ про неможливість виконання судового доручення у зв`язку з неявкою відповідача для отримання документа.

Ухвалами суду від 20.07.2021 року поновлено провадження у справі №924/64/21, закрито підготовче провадження та призначено справу №924/64/21 до судового розгляду по суті на 10.08.2021.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" суми попередньої оплати в розмірі 2 625 доларів США заявлених з підстав неналежного виконання відповідачем умов контракту №22/01 від 22.01.2020 року.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що приватним підприємством "Турфлора" на виконання п. 3.1. контракту №22/01 від 22.01.2020 року, 29.01.2020 було здійснено попередню оплату в сумі 2 625 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №119JBRLK1 від 29.01.2020. Проте відповідач, умов контракту №22/01 від 22.01.2020 не виконав, обумовленого сторонами товару, зазначеного у рахунку - фактурі №1, позивачу не поставив, суми попередньої оплати не повернув. В результаті чого позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 2 625 доларів США.

Представник позивача в судовому засіданні 10.08.2021 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 10.08.2021 не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Частинами 1, 2 ст. 367 ГПК України визначено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Cудове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналам

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 368 ГПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що додано до нього, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифікованої 10.11.1994р. Верховною Радою України, яка набула чинності для України 14.04.1995 року і яка застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією, Туркменістаном, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

За умовами статей 4, 5 Конвенції установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції. При виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлений інший порядок зносин.

Згідно ст. 6 Конвенції Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

За умовами ст. 10 Конвенції запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти. Якщо документи не можуть бути вручені за адресою, вказаній в дорученні, запитувана установа юстиції зі своєї ініціативи вживає заходів, необхідних для встановлення адреси. Якщо встановлення адреси запитуваною установою юстиції виявиться неможливим, вона повідомляє про це запитуючу установу і повертає їй документи, що підлягають врученню.

Згідно з ст. 11 Конвенції, вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

За таких обставин, для належного повідомлення відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" (220118, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Машиностроителей, буд. 24а-1а, кабінет 12), про дату, час та місце слухання справи, ухвалою суду від 01.02.2021 було зобов`язати позивача - Приватне підприємство "Турфлора" здійснити переклад даної ухвали та Доручення про вручення документів у цивільній справі білоруською або російською мовою.

Для цього 02.02.2021 господарський суд направив позивачу два примірники ухвали від 01.02.2021, а також два примірники Доручення про вручення документів у цивільній справі.

17.02.2021 року позивачем на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2021 року надано суду (вх.№05-22/1588/21) посвідчений нотаріусом переклад на російську мову вказаної ухвали господарського суду Хмельницької області по справі №924/64/21 та доручення про вручення документів у цивільній справі у двох примірниках.

22.02.2021 року Господарським судом у Хмельницькій області направлено вищевказані документи для вручення відповідачу до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Згідно супровідного листа від 25.02.2021 року №993-2021/9-16-28/893-2021 Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було направлено доручення Господарського суду Хмельницької області суду для вручення відповідачу судових документів до Головного управління юстиції Мінського міського виконавчого комітету.

19.04.2021 року від Економічного суду міста Мінськ до суду надійшли матеріали складені на виконання доручення суду про вручення документів ТОВ "РайноТойс Бел", згідно яких направлена для вручення ухвала суду від 01.02.2021 була повернулася на адресу економічного суду міста Мінськ з відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому судом враховано положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 924/64/21.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом враховується, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/64/21 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 01.12.2014 року Серія ААВ №052946 Приватне підприємство "Турфлора" зареєстровано за адресою: 31100, Хмельницька область, місто Старокостянтинів, вул. Івана Франка, буд. 49.

З свідоцтва про державну реєстрацію (на російській мові) вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" зареєстровано 14.04.2018 року Мінським міськвиконкомом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та приватних підприємців з реєстраційним номером 193066090.

22 січня 2020 року між Приватним підприємством "Турфлора" (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" (Продавець) був укладений контракт (далі - договір) №22/01.

Згідно з пунктом 1.1. договору продавець продає, а покупець купує картоплю, фрукти та овочі (товар), в кількості, за ціною і на умовах виставлених продавцем (або відправником) у рахунках. Умови поставок FСА - склад покупця (згідно ІНКОТЕРМС-2010). Контракт укладений до 31.12.2020 року.

Відповідно до пунктів 2.3., 2.4. договору орієнтовна сума цього контракту становить 300 000 (триста тисяч) доларів США. Валюта контракту - долар США.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що товар поставляється продавцем протягом 3-х днів після отримання оплати за партію товару.

Згідно з пунктом 3.3. договору, у разі якщо продавець не може здійснити узгоджену сторонами поставку товару протягом 3 днів з моменту настання терміну здійснення такого постачання, продавець зобов`язаний повернути покупцеві отриману попередню оплату, і сплатити на рахунок покупця передбачені цим контрактом штрафні санкції.

Відповідно до пункту 4.1. контракту покупець оплачує продавцеві товар на умовах 100% оплати за окрему партію товару згідно інвойсу. Оплата за товар здійснюється в доларах США.

Пунктом 10.1. контракту сторони домовилися, що всі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути з даного договору або в зв`язку з ним, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів між сторонами. У разі якщо сторони не дійдуть згоди, справа підлягає розгляду за місцем знаходження позивача.

Цей договір складений українською та російською мовами в двох примірниках, один для продавця, інший для покупця. Обидва примірники мають однакову юридичну силу (пункт 11.3. договору).

Згідно з пунктом 11.4. цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до рахунку - фактури №1 до договору 22/01 від 22.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" зобов`язувалось поставити для приватного підприємства "Турфлора" товар - картоплю продовольчу врожаю 2019 року, фасовану, розмір 5+ у кількості 21 000 кг вартістю 2 625 доларів США на умовах FСА, за передоплатою.

Відповідно до платіжного доручення №119JBRLK1 від 29.01.2020 року ПП "Турфлора" здійснило передоплату за вищевказаний товар в сумі 2 625 доларів США.

Листом за вих.№10 від 03.03.2020 року приватне підприємство "Турфлора" зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" з вимогою повернути грошові кошти у зв`язку з відсутністю поставки товару.

09.12.2020 року приватне підприємство "Турфлора" зверталось до товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" з претензією за вих.№21 про повернення суми попередньої оплати в розмірі 2 625 доларів США.

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 2 625 доларів США на підставі пункту 3.3. договору №22/01 від 22.01.2020 року.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом п. 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (далі Угода), учасниками якої є Україна та Республіка Білорусь (дата набрання чинності для України - 19.12.1992, дата набрання чинності для Республіки Білорусь - 24.11.1992), цивільне законодавство однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав застосовується на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав згідно з такими правилами: форма угоди визначається за законодавством місця її здійснення; права і обов`язки Сторін за угодою визначаються за законодавством місця здійснення, якщо інше не передбачене угодою Сторін.

Сторони у контракті №22/01 від 22.01.2020 року (п. 10.1.) домовились, що всі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути з даного договору або в зв`язку з ним, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів між сторонами. У разі якщо сторони не дійдуть згоди, справа підлягає розгляду за місцем знаходження позивача.

Домовленості, які передбачені у договорі (контракті) не суперечать "Угоді про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" укладеній в Києві 20.03.1992 року, яка ратифікафана Україною та Республікою Білорусь, ст.43, ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства та умови контракту №22/01 від 20.01.2020 року укладеного між сторонами даний спір підвідомчий господарському суду Хмельницької області.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання: кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але, за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) - це домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2020 року між Приватним підприємством "Турфлора" (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" (Продавець) був укладений контракт №22/01, за умовами якого продавець продає, а покупець купує картоплю, фрукти та овочі (товар), в кількості, за ціною і на умовах виставлених продавцем (або відправником) у рахунках. Умови поставок FСА - склад покупця (згідно ІНКОТЕРМС-2010). Контракт укладений до 31.12.2020 року (пункт 1.1. контракту).

З наявних умов контракту випливає, що він за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, то, відповідно до положень ст. 530 ЦК України, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати свій обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4.1. контракту покупець оплачує продавцеві товар на умовах 100% оплати за окрему партію товару згідно інвойсу. Оплата за товар здійснюється в доларах США.

Відповідно до рахунку - фактури №1 до договору 22/01 від 22.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" зобов`язувалось поставити для приватного підприємства "Турфлора" товар - картоплю продовольчу врожаю 2019 року, фасовану, розмір 5+ у кількості 21 000 кг вартістю 2 625 доларів США на умовах FСА, за передоплатою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив попередню оплату за товар обумовлений договором на підставі рахунку - фактури №1 у розмірі 2 625 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №119JBRLK1 від 29.01.2020 року.

Пунктом 3.3. договору сторони домовилися, що у разі якщо продавець не може здійснити узгоджену сторонами поставку товару протягом 3 днів з моменту настання терміну здійснення такого постачання, продавець зобов`язаний повернути покупцеві отриману попередню оплату, і сплатити на рахунок покупця передбачені цим контрактом штрафні санкції.

Положення статті 525 Цивільного кодексу України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що товар поставляється продавцем протягом 3-х днів після отримання оплати за партію товару.

За змістом надісланих позивачем відповідачу листа за вих.№10 від 03.03.2020 року та претензії вих.№21 від 09.12.2020 року приватне підприємство "Турфлора" зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" з вимогою про повернення суми попередньої оплати в розмірі 2625 доларів США, у зв`язку з відсутністю поставки товару.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження поставки відповідачем позивачу товару у замовленій та оплаченій кількості чи повернення суми попередньої оплати в сумі 2 625 доларів США.

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на невиконання відповідачем умов контракту №22/01 від 22.01.2020 року в частині передачі оплаченого товару у власність у визначений строк, відсутність в матеріалах справи доказів повернення позивачу 2625 доларів США попередньої оплати, суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення 2625 доларів США попередньої оплати правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

За вказаних вище обставин у своїй сукупності, враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими та відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 252, 366 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Турфлора" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" про стягнення 2 625 доларів США, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РайноТойс Бел" (220118, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Машиностроителей, д.24а-1а, кабінет 12, реєстраційний номер 193066090) на користь Приватного підприємства "Турфлора" (31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Івана Франка, буд. 49, ) 2 625,00 доларів США заборгованості та 2270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 13.08.2021.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - 31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Івана Франка, буд. 49. - простим.

3 - відповідачу - 220118, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Машиностроителей, д.24а-1а, кабінет 12 - згідно процедури передбаченої розділом ІХ ГПК України.

відповідачу - ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1