ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.08.2021 Справа № 905/1081/21

Господарський суд Донецької області в складі головуючого судді Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Романенко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Славмел Трейд», м. Вугледар Донецької області

про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20000,00грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слант Україна», м. Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Славмел Трейд», м. Вугледар Донецької області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповернення відповідачем безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20000,00грн, перерахованих згідно з платіжним дорученням №6691 від 30.11.2018.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 11, 83, 202, 205, 626, 638, 640, 641, 642, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, статті 180, 181 Господарського кодексу України, статті 1, 2, 4, 5, 12, 32, 54, 57 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надані до суду належним чином засвідчені копії: платіжного доручення №6691 від 30.11.2018; листа №С/СУ/ВП/21-5/002 від 28.08.2021: опису вкладення та фіскального чеку за поштовим відправленням №875.

З дотриманням приписів статті 6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1081/21 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1081/21; справу №905/1081/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.07.2021.

Ухвалою від 12.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2021 о 09:20год.

Представник позивача у судове засідання 10.08.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

07.07.2021 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява, за змістом якої останній просить судовий розгляд справи здійснювати за відсутності позивача за наявними документами.

Суд, розглянувши вказану заяву позивача, дійшов висновку про її задоволення та розглядає справу №905/1081/21 без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання 10.08.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення копії ухвали суду на юридичну адресу останнього згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця 30-річчя Перемоги, будинок 5. Відзив на позовну заяву не надав.

Однак, на адресу суду поверталися конверти з поштовим відправленням на адресу відповідача з відміткою про причину повернення поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарським процесуальним кодексом України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частиною 6 статті 242 Господарським процесуальним кодексом України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням того, що згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце знаходження відповідача на час проведення судового засідання не змінювалося, від останнього заяв та клопотань із зазначенням іншої поштової адреси не надходило, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на викладене, з урахуванням належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 відповідно до платіжного доручення №6691 Товариство з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сламел Трейд» 20000,00грн з призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги згідно договору №30-11-18/01 від 30.11.2018 без ПДВ.

31.05.2021 позивач направив на адресу відповідача лист №С/СУ/ВП/21-5/002 від 28.05.2021 з вимогою надати оригінал договору №30-11-18/01 від 30.11.2018 поворотної фінансової допомоги та у строк до семи банківських днів з часу отримання цього листа здійснити перерахування коштів в сумі 20000,00грн.

На підтвердження направлення вказаного листа відповідачу до матеріалів справи надані поштова накладна АТ «Укрпошта» з описом вкладення та фіскальний чек за поштовим відправленням №875.

Судом встановлено, що згідно з інформацією щодо відстежень поштових відправлень на офіційному сайті АТ «Укрпошта» поштове відправлення №875 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Позивач стверджує, що у зв`язку з неповерненням підписаного примірника договору №30-11-18/01 від 30.11.2018 поворотної фінансової допомоги з боку відповідача, такий договір є неукладеним між сторонами, що свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами.

Таким чином, перераховані за платіжним дорученням №6691 від 30.11.2018 кошти у розмірі 20000,00грн є безпідставно набутим майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач відповіді на лист не надав, коштів у розмірі 20000,00грн не повернув, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20000,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання зобов`язання у зв`язку із набуттям майна без достатньої правової підстави, правове регулювання якого регулюється Главою 83 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наведені приписи застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Також, положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншим правовими актами чи правочином.

Відтак, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

З урахуванням наведеного вбачається висновок, що для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова природа в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (дана правова позиція висвітлена в постанова Верховного Суду від 30.08.2018 у справі №334/2517/16-ц).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України).

Поворотна фінансова допомога за своєю правовою природою є господарською операцією, що належить до різновиду позики, надання якої підтверджується відповідним правочином.

За приписами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознакам.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем перераховані кошти у розмірі 20000,00грн на рахунок відповідача згідно з платіжним доручення №6691 від 30.11.2018.

Вказане платіжне доручення містить посилання на договір №30-11-18/01 від 30.11.2018 поворотної фінансової допомоги.

Однак, матеріали справи не містять належних доказів підтвердження укладання між сторонами договору №30-11-18/01 від 30.11.2018, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність договірних правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Славмел Трейд».

Таким чином, грошові кошти у розмірі 20000,00грн, що перераховані за платіжним доручення №6691 від 30.11.2018, є такими, що набуті Товариством з обмеженою відповідальністю «Славмел Трейд» без достатньої правової підстави.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що сторонами не доведено факт укладання договору №30-11-18/01 від 30.11.2018, відповідачем не спростовано отримання безпідставно набутих коштів у розмірі 20000,00грн, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Славмел Трейд», м. Вугледар Донецької області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20000,00грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Славмел Трейд», м. Вугледар Донецької області (85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця 30-річчя Перемоги, будинок 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна», м. Київ (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 37, офіс 538, ) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 20000,00грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні 10.08.2021 складено та підписано повний текст рішення.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.