ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2389/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Вєкєта про забезпечення позову (вх. №4-64/21 від 09.08.2021р.) до подання позовної заяви до приватного підприємства „Ташір,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Вєкєта звернулось до господарського суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до приватного підприємства „Ташір шляхом накладення арешту на кошти та майно відповідача у розмірі ціни позову 973 508,99 грн., судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову та подання позовної заяви у загальному розмірі 15 737,63 грн.

В обґрунтування поданої заяви товариством з обмеженою відповідальністю „Вєкєта наголошено про невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції №А04/29-02 від 29.04.2021р., в частині поставки товари, а також повернення позивачу попередньої оплати у розмірі 973 508,99 грн. При цьому, позивачем було наголошено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Вєкєта про забезпечення позову до подання позовної заяви, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що в силу положень ст. ст. 27, 162 ГПК України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням приватного підприємства „Ташір є наступна адреса: 13600, Житомирська обл., Ружинський р-н, смт. Ружин, вул. Шкільна, буд. 9.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи реєстрацію місцезнаходження приватного підприємства „Ташір на території Житомирська обл., господарський суд доходить висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю „Вєкєта до приватного підприємства „Ташір територіально підсудний господарському суду Житомирської області. При цьому, суд зазначає, що будь-які доводи, які можуть свідчити про підсудність даного спору саме господарському суду Одеської області, заявником наведені не були.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про подання товариством з обмеженою відповідальністю „Вєкєта заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви із порушенням встановлених п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України правил підсудності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви.

Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновкам, наведених Верховним Судом у постанові від 14.01.2021р. по справі №910/3414/20.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що при поданні заяви про забезпечення позову до подачі позову, суд фактично перебуває у ситуації, коли його можливості щодо оцінки розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову є обмеженими внаслідок того, що інформація щодо предмету та підстав позову, учасників справи, необхідності застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, обґрунтованості доводів щодо істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача базується виключно на доводах заявника та фактично їх відповідність можливо перевірити в повному обсязі лише після відкриття провадження у справі та початку розгляду позовних вимог.

Таким чином, на заявника покладається обов`язок довести суду наявність всіх передбачених процесуальним законом підстав для забезпечення позову до подання позовної заяви та надати докази, достатні у своїй сукупності для задоволення заяви судом.

Всупереч вимогам ст. 74 ГПК України товариством з обмеженою відповідальністю „Вєкєта не було надано суду жодного доказу на підтвердження наведених по тексту заяви обставин, зокрема, договору поставки, укладеного з приватним підприємством „Ташір, а також доказів перерахування на рахунок приватного підприємства грошових коштів. Крім того, товариством з обмеженою відповідальністю „Вєкєта не було надано суду взагалі будь-яких доказів, які можуть свідчити про існування обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги порушення товариством з обмеженою відповідальністю „Вєкєта правил підсудності під час подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 27, 136, 137, 138, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Вєкєта у задоволенні заяви про забезпечення позову (вх. №4-64/21 від 09.08.2021р.) до подання позовної заяви до приватного підприємства „Ташір.

Ухвала набрала законної сили 11.08.2021р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна