РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.08.2021Справа № 910/7575/21
За позовом Державного підприємства спеціального зв`язку

До Товариства з обмеженою відповідальністю « Айті Маркет »

Про стягнення 4817,55 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику

Обставини справи

Позивач - Державне підприємство спеціального зв`язку звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю « Айті Маркет » 4817,55 грн., з яких: 4528,00 грн. попередньої оплати, 63,60 грн. - 3% річних та 225,95 грн. збитки від інфляції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2021 р. відкрите провадження у справі №910/7575/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 р. між позивачем ( покупцем ) та відповідачем ( продавцем ) був укладений усний договір поставки товару - акумуляторних батарей BB Battery ( HR9-6/T2 ) у кількості 8 штук.

Для оплати за поставку вказаного товару відповідач виставив позивачу рахунок № Т2-0004719 від 12.11.2020 р. на суму 4528,00 грн.

На підставі вказаного рахунку позивач перерахував відповідачу вказану суму, що підтверджується платіжним дорученням № 138 від 17.11.2020 р.

Натомість, відповідач оплачений товар не поставив.

З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлялась претензія № 15-10/423 від 18.03.2021 р. з вимогою повернути кошти, але вказана претензія залишена останнім без відповіді, кошти не повернуті, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку перераховані кошти в сумі 4528,00 грн.

Також позивач просить суд стягнути з останнього нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 63,60 грн. та збитки від інфляції в сумі 225,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочини можуть бути двосторонніми (договори), двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін.

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 205 вказаного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. ( ч. 2 ст. 712 ЦК України ).

Відповідно до ст. 662 вказаного договору продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. ( ст. 629 ЦК України )

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Частиною 3 ст. 612 ЦК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Також частиною 2 ст. 693 вказаного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ( ч. 2 ст. 625 ЦК України )

Суд вважає позовні вимоги позивача такими в частині стягнення з відповідача попередньо оплати в розмірі 4528,00 грн. такими, що підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 63,60 грн. та збитків від інфляції в розмірі 225,95 грн. суд у задоволенні позовних вимог відмовляє, оскільки позивач нарахував вказані 3% річних та збитки від інфляції за період з листопада 2020 по лютий 2021, хоча з урахуванням ст. 530 ЦК України необхідно було нараховувати 3% річних та збитки від інфляції після спливу семиденного строку від дня пред`явлення вимоги, оскільки договір між сторонами не укладався і строки поставки товару не були узгодженні.

Вимога ( претензія ) № 15-10/423 відповідачу пред`являлась, як свідчать матеріали справи 18.03.2021 р.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю « Айті Маркет » ( 03134, м. Київ, вул. Булгакова, 16, код 41096595 ) на користь державного підприємства спеціального зв`язку ( 01032, м. Київ, площа Вокзальна, 3, код 24366929 ) 4528 ( чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім ) грн. 00 коп. попередньої оплати, 2133 ( дві тисячі сто тридцять три ) грн. 56 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук