12.08.2021Справа № 910/5121/21
За заявою Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про відшкодування витрат на правову допомогу
Про стягнення 144 800, 05 грн
Суддя Бондаренко-Легких Г. П.
Без участі представників сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
30.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" (далі за текстом - позивач) з вимогами до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 144 800, 05 грн.
44 158, 41 грн - пені за порушення строків оплати орендної плати за серпень 2020 року;
46 526, 37 грн - пені за порушення строків оплати додаткової плати за серпень 2020 року;
3 629, 46 грн - 3 % річних за порушення строків оплати орендної плати за серпень 2020 року;
3 973, 80 грн - 3 % річних за порушення строків оплати додаткової плати за серпень 2020 року;
22 962,37 грн - інфляційних втрат за порушення строків оплати орендної плати за серпень 2020 року;
23 549, 64 грн інфляційних втрат за порушення строків оплати додаткової плати за серпень 2020 року.
Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
23.07.2021 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог у справі № 910/5121/21.
29.07.2021 через відділ канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій позивач просить стягнути з відповідача 40 372,37 грн витрат на професійну правничу допомогу. До поданої заяви відповідачем у справі долучено як докази понесення таких витрат:
- копію договору про надання правової допомоги № 28/07/2020 від 28.07.2020 (долучена до позовної заяви);
- попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу
- копія акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 29.07.2021;
- звіт про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 29.07.2021.
05.08.2021 року від відповідача у справі надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, понесену позивачем, яке обґрунтоване завищенням таких витрат, а також відсутністю доказів сплати таких витрат, не значною складністю справи, тощо
Розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про відшкодування витрат на правову допомогу суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 року у даній справі позовні вимоги було задоволено частково.

Пунктом 3 ч. 4 Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, якими є і витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що Приватним акціонерним товариством "Житомирський меблевий комбінат" дотримано вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ним заявлено про компенсацію судових витрат до закінчення п`ятиденного строку з моменту ухвалення судового рішення, зокрема, рішення у справі № 910/5121/21 було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження 23.07.2021, водночас, заява про стягнення адвокатських витрат була отримана судом 29.07.2021, що підтверджується відбитком печатки на першій сторінці заяви, яка наявна в матеріалах справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем п`ятиденний строк для подачі заяви про стягнення адвокатських послуг станом на 29.07.2021 не сплив, оскільки 23.07.2021 та 24.07.2021 - вихідні дні, а тому строк автоматично продовжується на ці 2 вихідних дня.

Норми Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачають таке:

стаття 15:

- суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо;

стаття 16:

- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;

стаття 123:

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

частини перша - четверта статті 126:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи;

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Конституція України проголосила найважливішу соціальну функцію адвокатури - забезпечення права на захист від обвинувачення та надання професійної правничої допомоги (правової допомоги).

Згідно ч. 1 ст. 1, 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, яка здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності є, зокрема, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватись присяги адвоката України та правил адвокатської етики, виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, надання адвокатом правої допомоги клієнту, зокрема, представництво інтересів клієнта у суді під час здійснення господарського судочинства, має здійснюватися професійно та ефективно для клієнта та його інтересів та відповідно до умов укладеного договору про надання правової допомоги.

Адвокат зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного представництва прав та законних інтересів клієнта (ст. 7 Правил адвокатської етики).

Згідно із положеннями ст. 11 Правил адвокатської етики, зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва.

Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Адвокат має постійно підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію, володіти достатньою інформацією про зміни у чинному законодавстві.

Відповідно до ст. 17 Правил адвокатської етики, приймаючи доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокат повинен зважити на свої можливості щодо його виконання. Адвокат не повинен здійснювати ведення справи, що не відповідає його рівню професійної компетенції, без участі та за згодою клієнта в ній іншого адвоката, який володіє необхідною компетенцією.

Статтею 42 Правил адвокатської етики внормовано, що представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з поданих доказів, професійна правнича допомога позивачу у справі №910/5121/21 надавалась Адвокатом Гнидким М.В. (надалі - адвокат) на підставі Договору про надання правової допомоги №28/07/20 від 28.07.2020 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, органами, міністерствами, та будь-якими судами будь-якої інстанції.

Згідно з п.п. 4.3, 4.4 договору, сторони дійшли згоди, що у випаду, якщо ухвалене у справі рішення буде на користь клієнта, розмір гонорару адвоката збільшується на 1% від присудженої клієнту судом грошової суми. Оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акту приймання-передачі наданих правових послуг у строк не пізніше 2 місяців з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі наданих правових послуг адвокатом та клієнтом.

Відповідно до підписаного сторонами звіту про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 29.07.2021 на виконання умов договору адвокатом клієнту надано наступну професійну правничу допомогу (правові послуги) у справі № 910/5121/21: правовий аналіз справи, збір доказів, розробка концепції захисту, складання та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви з додатками по стягненню пені, 3% річних та інфляційних втрат нарахованих у зв`язку з простроченням зобов`язання зі сплати орендної плати, додаткової плати (вартість експлуатаційних послуг) за серпень 2020 за договором № 1ГЖМК190004 від 23.08.2019р./10-125-08-19-00660 від 13.09.2019. (справа № 910/5121/21)

Відповідно до п. 1.1.1. звіту послуга надавалась в період з 23.03.2021 по 29.03.2021.

Згідно п. 1.1.2. звіту загальна вартість склала 40 000,00 грн без ПДВ.

Пунктом 4.3 звіту передбачено, що розмір гонорару адвоката збільшено на 1% від присудженої клієнту судом грошової суми, а саме на 372,74 грн без ПДВ. Загальна вартість професійної правничої допомоги по стягненню заборгованості зі сплати пені 3% річних та інфляційних втрат за серпень 2020 складає 40 372,37 грн без ПДВ.

Судом встановлено, що клієнту було надано правову допомогу, що підтверджується підписаним сторонами актом надання послуг № 1 від 29.07.2021 та звітом про надану професійну правничу допомогу від 29.07.2021, підписаним адвокатом та клієнтом.

Дослідивши опис наданих послуг в акті та матеріали клопотання, а також беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням того, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, а судові засідання у спрощеному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи принцип змагальності сторін, встановлений статтею 13 ГПК України, суд зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, зокрема і подання доказів понесення судових витрат.

Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки справа розглядалась в спрощеному позовному проваджені без виклику сторін, а свою позицію сторони викладали письмово. Крім того, відповідач вияв сумнів стосовно професіоналізму адвоката позивача, відповідач вважає, що дана справа для адвоката є звичайним розрахунковим спором, що не тягне за собою багато витраченого часу, а відтак, розмір витрат має бути співмірним та підлягає зменшенню.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Отже, ч. 5 ст. 129 ГПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати зазначені критерії, і без заяви іншої сторони про зменшення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, позивач, для прийняття додаткового рішення, долучив до матеріалів справи докази, зокрема, акт наданих правничих послуг, звіт про надану правничу допомогу, яка надавалась позивачу адвокатом та договір на надання послуг правової допомоги, крім того, п. 4.4 договору про надання правової допомоги передбачено оплата гонорару адвокату не пізніше 2 місяців з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі наданих правових послуг адвокатом та клієнтом, тобто не пізніше 29.09.2021, однак суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування витрат з правової допомоги в розмірі 40 372,37 грн є перебільшеними, необґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 50% від суми заявлених вимог в розмірі 20 186,18 грн.

При зменшенні витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з характеру спору, який не є складним, не вірному розрахунку штрафних санкцій (пені), а також 3% річних та інфляційних витрат, допущенні помилок при оформленні позовної заяви, в зв`язку з чим позовні вимоги були задоволені частково, необхідному обсягу часу, необхідному для підготовки позовної заяви та її поданні, а також звичайному рівні цін на оплату професйно/ї правничої допомоги на юридичному ринку.

Щодо заперечень відповідача про те, що витрати на професійну правничу допомогу позивачем фактично не сплачені, то суд зазначає, що відповідно до п. 4.4. договору про надання правової допомоги від 28.07.2020, оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акту приймання-передачу наданих правових послуг у строк не пізніше двох місяців з моменту підписання відповідного акту, а отже з моменту підписання акту приймання-передачі від 29.07.2021 про надання послуг адвоката позивачеві у даній справі, двомісячний строк ще не минув. Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат враховуються і витрати на правову допомогу, які підлягають сплаті у майбутньому (тобто строк оплати яких на момент розгляду заяви ще не настав).

Отже, заява Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає частковому задоволенню на підставі поданих позивачем доказів в розмірі 20 186,18 грн.

Керуючись ст. 74, 76 - 80, 123, 126, 127, 221, 232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" (вул. Лейпцизька, буд. 15, м. Київ 15, 01015) до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ 32, 01032) про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково в розмірі 20 186,18 грн.

2. Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ 32, 01032) на користь Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" (вул. Лейпцизька, буд. 15, м. Київ 15, 01015) професійну правничу допомогу в розмірі 20 186,18 грн (двадцять тисяч сто вісімдесят шість) грн 18 коп.

3. В задоволенні іншої частини заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20186,18 грн. - відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких