ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

16 серпня 2021 року м. ХарківСправа № 922/1162/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши заяву про забезпечення позову від 16.08.2021 №622 у справі

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код 31557119;

до Державного підприємства «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект», 61145, м. Харків, вул.. Космічна, 21-А, код 02497980;

про стягнення 81560006,46грн.

за участі представників учасників справи

позивача Танчак Н.В., довіреність №38-2072/470 від 10.05.2012р., витяг з ЄДР;;

відповідача - Матюшко Л.І., ордер серія АХ №1058805 від 12.07.2021р;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства Український державний проектний інститут Укрміськбудпроект, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення з грудня 2014 по лютий 2021 за договором №1159 від 25.03.2002 у розмірі 8150006,46грн., з яких 6354807,23грн. боргу, 11334401,13грн. інфляційних, 460798,13грн. 3%річних.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1162/21. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на "17" травня 2021 р. о 11:00. Встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.

Протокольною ухвалою суду від 17.05.2021 відкладено підготовче засідання на 31.05.2021 о 10:45 год.

Протокольною ухвалою суду від 31.05.2021 відкладено підготовче засідання на 09.06.2021 о 14:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2021 перенесено підготовче засідання з 09.06.2021 на "14" червня 2021 р. о 14:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.06.2021 закрито підготовче провадження по справі на 12.07.2021 о 11:45.

Протокольною ухвалою від 12.07.2021 відкладено судове засідання по справі на 26.07.2021 о 12:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.07.2021 прийнято до розгляду заяву про застосування строків позовної давності (вх. №17173 від 22.07.2021), прийнято рішення повернутися до розгляду справи №922/1162/21 у підготовчому провадженні та продовжити підготовче засідання та призначено підготовче засідання по справі №922/1162/21на "09" серпня 2021 р. о(об) 11:30.

Протокольною ухвалою від 09.08.2021 відкладено підготовче засідання по справі на 16.08.2021 о 11:45.

Водночас, 16.08.2021 від позивача безпосередньо перед підготовчим засіданням подано заяву про забезпечення позову від 16.08.2021 №622, в якій останній просив суд, вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та всі грошові кошти, що належать Державного підприємства «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» (61145, м. Харків, вул..Космічна, 21-А, код 02497980) в межах суми ціни позову 8150006,49грн та судового збору у розмірі 122250,10, всього на 8272256,59грн. В обґрунтування вказаної заяви, заявник посилається на те, що відповідач на протязі тривалого часу, а саме з грудня 2014 року не сплачує вартість теплової енергії згідно отриманих рахунків. Відповідач веде господарську діяльність, отримує прибуток від своєї діяльності, витрачаючи його на власні потреби, ігноруючи свої зобов`язання по розрахунках з позивачем, чим нарощує заборгованість та наносить збитки позивачу, що включені до загальної суми непокритого збитку згідно балансу (звіту про фінансовий стан) за попередній звітній період і за станом на 30.06.2021 становили 10,073 млрд. грн. (*код рядка в балансі 1420 «нерозподілений прибуток (непокритий збиток)»). Позивач не погоджується щодо дій Відповідача щодо визнання заборгованості безнадійною та списання її в односторонньому, оскільки визнання заборгованості безнадійною можливе лише за певних умов. У разі недостатності майна боржника - фізичної або юридичної особи для повного погашення заборгованості визнання заборгованості безнадійною згідно з пп. є) пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України (надалі ПКУ) можливе за умови, що дії з розшуку зареєстрованого за боржником майна виявилися безрезультатними, а інше майно у боржника - відсутнє, що підтверджується постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа у порядку і на умовах, визначених Законом України від 21.04.99 N 606 «Про виконавче провадження». На думку останнього, невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що останній не зможе безперебійно та якісно надавати послуги з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води протягом опалювального періоду по всім вищенаведеним об`єктам, що, в свою чергу, призведе до численних скарг споживачів щодо незабезпечення безперебійного надання вищенаведених послуг і, як наслідок, покладення на позивача відповідальності за ненадання послуг, що в свою чергу надасть підстави пред`явлення відповідачу вимог по відшкодуванню збитків в порядку регресу і складе суми таких збитків в декілька разів більші ніж поточна заборгованість відповідача.

У судовому засіданні повноважний представник позивача зазначали, що під час розгляду даної справи позивачу стало відомо, що відповідач самостійно здійснює списання заборгованості перед позивачем, як безнадійної по якій минув строк позовної давності. Вважає, що відповідач такими діями намагається ухилитись від виконання судового рішення в майбутньому.

Відповідач заперечує проти заяви, оскільки відповідач є державним підприємством, на сьогоднішній день відповідач перебуває у скрутному фінансовому стані, та у зв`язку з судовими рішеннями та виконавчими провадження вже накладені арешти на всі без виключення рахунки відповідача. Крім цього, відповідач частково визнає позовні вимоги, а його заперечення зводяться виключно щодо наявності підстав для застосування позовної давності.

Розглянувши заяву про забезпечення позову заяву про забезпечення позову від 16.08.2021 №622, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Таким чином, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі №910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі №916/10/18, від 23.06.2018р. у справі №916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі №910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі №922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі №909/526/18, від 21.01.2019р. у справі №916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі №925/288/17, від 26.09.2019р. у справі №904/1417/19.

Відповідно до усталеної судової практики при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної осіб, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача. Таким чином, виходячи з системного аналізу статей 13, 74, 136, 137 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини, також може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, чи дій направлених на майбутнє ухилення від виконання рішення суду.

Як вбачається з поданої заяви, заявник просить накласти арешт на все майно та всі грошові кошти, що належать Державного підприємства «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» (61145, м. Харків, вул..Космічна, 21-А, код 02497980) в межах суми ціни позову 8150006,49грн та судового збору у розмірі 122250,10грн., всього на 8272256,59грн. В якості підстав для вжиття заходів забезпечення позову, останній вказує на існування ймовірності утруднення виконання судового рішення, оскільки дії відповідача щодо невизнання частини заборгованості шляхом її списання, як безнадійної в односторонньому порядку свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Оцінюючи обставини наведені заявником в якості обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що заявником не вказано яким чином не вжиття заходів забезпечення позову утруднить чи унеможливить виконання судового рішення, як і необґрунтовано, яким чином невжиття запропонованих заходів забезпечення позову вплине на господарську діяльність саме позивача, крім цього, останнім не надано жодного належного доказу, який би свідчив про ухилення боржника від виконання рішення в майбутньому у випадку задоволення позову, навпроти суд зауважує, що під час судового розгляду даної справи відповідачем визнається обставини наявності заборгованості перед позивачем, при цьому заперечення відповідача проти частини заборгованості, які викладені відповідачем в заяві про застосування позовних вимог не є тими обставинами, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання рішення суду в майбутньому, що на переконання суду в сукупності свідчить про необгрунтованість та безпідставність поданої заяви.

Окремо, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу з врахуванням витрат зі сплати судового збору, які виходять за межі предмету спору, а, отже, на переконання суду, вказані кошти безпідставно додано заявником до суми грошових коштів, які будуть предметом стягнення та на які слід накласти арешт, оскільки такі відносяться до судових витрат та в розумінні ст. 136 та п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України не відносяться до грошових коштів, стягнення яких є предметом спору, а отже не можуть слугувати об`єктом накладення арешту.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 254,255 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в забезпеченні позову за заявою про забезпечення позову від 16.08.2021 №622.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу складено та підписано 16.08.2021.

Суддя Н.А. Новікова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.