УХВАЛА

м. Київ

18.08.2021Справа № 910/8739/21

За позовом Акціонерного товариства "АСВІО БАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД-ВЕСТ"

про стягнення 213 509,99 грн

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "АСВІО БАНК" (далі - позивач, АТ "АСВІО БАНК", банк) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД-ВЕСТ" (далі - відповідач, ТОВ "ТРЕЙД-ВЕСТ") про стягнення 213 509,99 грн заборгованості за Договором про надання банківської гарантії № 3281-20/В1 від 27.10.2020 (з урахуванням Договору про внесення змін № 1 від 12.02.2021), з яких: заборгованість за кредитом - 132 584,40 грн, прострочена заборгованість за кредитом - 66 292,20 грн, проценти - 1 118,82 грн, прострочена заборгованість за процентами - 12 764,48 грн, пеня за кредитом - 599,37 грн, пеня за процентами - 150,72 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення умов наведеного Договору ТОВ "ТРЕЙД-ВЕСТ" (принципал) не здійснив оплату на підставі направленого повідомлення АТ "АСВІО БАНК" (гарант), тому останній сплатив за вимогою АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця АТ "Українська залізниця" (бенефіціар) власні кошти в розмірі 198 876,60 грн. З метою виконання ТОВ "ТРЕЙД-ВЕСТ" своїх обов`язків щодо сплати АТ "АСВІО БАНК" суми банківської гарантії, між вказаними сторонами було укладено 12.02.2021 Договір про внесення змін № 1 до Договору про надання банківської гарантії № 3281-20/В1 від 27.10.2020, проте принципалом не виконано зобов`язання щодо повернення гаранту заборгованості за Договором про надання банківської гарантії № 3281-20/В1 від 27.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 позовну заяву АТ "АСВІО БАНК" залишено без руху.

09.06.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/8739/21, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

16.07.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

20.07.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ "ТРЕЙД-ВЕСТ" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про залучення до розгляду у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

09.08.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої АТ "АСВІО БАНК" просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "ТРЕЙД-ВЕСТ" в рамках суми ціни позову, що знаходяться на всіх рахунках, які буде виявлено в ході виконання ухвали суду - на суму заявлених позовних вимог, а саме 213 509,99 грн (далі - заява про забезпечення позову).

У період з 02.08.2021 по 15.08.2021 суддя Гумега О.В. перебувала у відпустці.

За змістом ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 3, 4 статті 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви про забезпечення позову, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив про погіршення фінансового стану відповідача, що підтверджується даними аналітичного сайту "Youcontrol", наявною інформацією з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45842028 виданий Харківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Позивач звернув увагу, що розмір статутного капіталу відповідача становить 18 500,00 грн, що в дванадцять разів менше загальної суми заборгованості відповідача перед позивачем, не беручи до уваги при цьому заборгованості відповідача перед іншими підприємствами. Даний факт, на думку позивача, значно ускладнить виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, відповідач не виходить на зв`язок, будь який спосіб комунікації та передання інформації відсутній. Позивач неодноразово вимагав від відповідача терміново усунути порушення умов договору та здійснити погашення простроченої заборгованості, проте відповідач вимоги позивача не виконав.

Враховуючи, що протягом тривалого часу спірна заборгованість не була погашена, позивач вважає, що є всі підстави вважати, що добровільно спірна заборгованість погашена не буде, а у випадку ухвалення рішення на користь позивача відповідач і далі буде уникати повернення коштів, що матиме наслідком завдання шкоди позивачеві.

У зв`язку з наведеним, з метою недопущення утруднення виконання рішення суду та запобігання погіршенню фінансового стану позивача, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в рамках ціни позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, питання задоволення заяви про забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Проте, як встановлено судом, позивачем не наведено, а рівно не додано до заяви про забезпечення позову, жодних належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень ГПК України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення по справі.

Саме лише посилання позивача на погіршення фінансового стану відповідача, до того ж не підтверджене жодними доказами (до заяви про забезпечення позову додано виключно доказ сплати судового збору), зазначення про наявність постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову з огляду на приписи ст. 136 ГПК України.

Крім того, посилання позивача на те, що відповідач не виходять на зв`язок, відсутність способів комунікації та передання інформації відповідачу, неодноразові звернення позивача до відповідача про усунення порушень договору, не погашення відповідачем спірної заборгованості протягом тривалого часу, не є достатнім для висновку суду, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Подана позивачем заява мотивована виключно припущенням про імовірне ускладнення або неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений позивачем спосіб та імовірності ускладнення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду в разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства "АСВІО БАНК" про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 136, 137, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "АСВІО БАНК" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.08.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега