ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.2021 Справа № 920/634/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали справи № 920/634/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз Збут

(40000, м. Суми, вул. О. Береста, 21, )

до відповідача: Відділу освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту

Ворожбянської міської ради

(41812, Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба,

вул. Центральна, буд. 22, )

про стягнення 405212 грн 97 коп.

За участю представників сторін:

від позивача не прибув,

від відповідача не прибув.

УСТАНОВИВ:

10.06.2021 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 405212 грн 97коп., з яких 380509 грн 08 коп. основний борг, 8610 грн 25 коп. інфляційні збитки, 2819 грн 41 коп. 3% річних, 13274 грн 23 коп. пені за неналежне виконання зобов`язань за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41ВВ407-77-21 від 29.01.2021; а також просить судові витрати покласти на відповідача.

14.06.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 13.07.2021, 11:00.

29.06.2021 відповідачем подано до суду відзив від 24.06.2021 № 319 на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач зазначає, що визнає позовні вимоги повністю.

13.07.2021 розгляд справи № 920 634/21 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці з 12.07.2021 по 16.07.2021.

Ухвалою суду від 19.07.2021 призначено підготовче засідання на 29.07.2021, 11:50.

29.07.2021 розгляд справи № 920/634/21 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 24.07.2021 по 04.08.2021.

Ухвалою суду від 05.08.2021 призначено підготовче засідання на 11.08.2021, 12:50.

В судове засідання 11.08.2021 представники сторін не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи положення частини 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов, суд за результатами підготовчого засідання ухвалив судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову враховуючи наступне:

29.01.2021 між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) був укладений договір № 41ВВ407-77-21 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору сторони домовились, що постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 9.1 Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє до 28 лютого 2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковими угодами № 1 від 26.02.2021 та № 2 від 29.03.2021 сторони продовжили строк дії договору до 30.04.2021, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу у січні-березні 2021 року природний газ на загальну суму 380509 грн. 08 коп.

Факт отримання газу Відповідачем підтверджується актом приймання - передачі природного газу, а саме:

- акт № СМ381000730 від 31.01.2021 на суму 114 679 грн 92 коп.;

- акт № СМ381001165 від 28.02.2021 на суму 164088 грн 14 коп.;

- акт № СМ381002281 від 31.03.2021 на суму 101741 грн 02 коп. (а.с. 21-23).

Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунковим періодом є один календарний місяць.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку:

- Оплата в розмірі 100% за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем.

В обґрунтування позовних вимог відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не оплатив за поставлений газ у строк встановлений п. 4.2 Договору чим допустив утворення заборгованості станом на 17.05.2021 у сумі 380509 грн. 08 коп.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським, кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений природний газ станом на 17.05.2021 у сумі 380509 грн. 08 коп. основного боргу є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 2819 грн. 41 коп. 3% річних та 8610 грн. 25 коп. інфляційних втрат,

Перевіривши розрахунки позивача, в тому числі: періоди нарахувань, розміри простроченого платежу, індекси інфляції, суд дійшов висновку про їх правомірність та задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 8610 грн. 25 коп. інфляційних втрат та 2819 грн. 41 коп. 3% річних.

Згідно з п. 3 ч.1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За визначенням частини третьої статті 549 Цивільного кодекс України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п. 6.2.1 Договору разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 13274 грн. 23 коп. пені.

Перевіривши розрахунки позивача, в тому числі: періоди нарахувань, розміри простроченого платежу, розміри пені за кожен день, суд дійшов висновку, що вимоги по стягненню пені у зазначеній сумі є правомірними.

Відповідач проти задоволення позовних вимог, в тому числі інфляційних нарахувань, 3% річних та пені не заперечує, тому суд приходить до висновку що позивач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене, підтвердження матеріалами справи заборгованості відповідача перед позивачем у заявленій до стягнення сумі, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, сплачена сума судового збору в розмірі 3039 грн. 09 коп. (50%) підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету на підставі ч.1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, а залишок судового збору у сумі 3039 грн. 09 коп. (50%) покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 185, 232, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Ворожбянської міської ради (41812, Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба, вул. Центральна, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» (40000, м. Суми, вул. Олексія Береста, 21; код 39586236) 380 509 (триста вісімдесят тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 08 коп. основного боргу, 8610 (вісім тисяч шістсот десять) гривень 25 коп. інфляційних збитків, 2819 (дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) гривень 41 коп. 3% річних, 13274 (тринадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 23 коп. пені; а також 50% витрат по сплаті судового збору у даній справі в сумі 3039 (три тисячі тридцять дев`ять) гривень 09 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» (40000, м. Суми, вул. Олексія Береста, 21; код 39586236) з державного бюджету (Сумська міська отг22030101, , МФО - 899998, р/р UA3018540, код класифікації доходів бюджету 22030101) 3039 (три тисячі тридцять дев`ять) гривень 09 коп. - 50% судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення від 09.06.2021 № 1870.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2021.

Суддя С.В. Заєць