ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 Справа № 904/192/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

за позовом ОСОБА_1 , м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс", с.Широке Криворізький район Дніпропетровська область

про визнання договору оренди від 18.11.2008 року розірваним з 01.09.2020 року;

стягнення 2241940,71 грн;

витребувати з ФГ "Сільгоспновація Плюс" передане йому за договором оренди від 18.11.2008 року обладнання

Представники:

Від Позивача: ОСОБА_1, паспорт № НОМЕР_1 від 16.07.2020

Від Відповідача Коровай А.А. посвідчення № 0890 від 30.09.1979, адвокат

Від Позивача: ОСОБА_1, паспорт № НОМЕР_1 від 16.07.2020 Коровай А.А. адвокат

Від Відповідача

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі-Позивач) 13.01.2021 звернувся з позовом до Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

визнати договір оренди від 18 листопада 2008 року розірваним з 1 вересня 2020 року;

стягнути з ФГ "Сільгоспновація Плюс", , на користь Фізичної особи ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 :

- заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції 914 832,60 грн.;

- 3-х процентів річних 1725,93 грн.;

- процентів, які боржник повинен був сплатити за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України - 300228,35 грн.;

- інфляційних втрат від несвоєчасно сплачених процентів 516032,53 грн.;

- 3-х процентів річних відповідно ст.625 ЦКУ - 746,58 грн.;

- пені 1005,75 грн.;

- штрафу за неповернення майна 407 569,05 грн.;

- відповідальності по ст.785 ЦК України 99 799,92 грн.

Загальний розмір боргу складає: 2 241 940,71 грн.;

витребувати з ФГ "Сільгоспновація Плюс" передане йому за договором оренди від 18 листопада 2008 року обладнання: контейнери овочеві вагою 64 кг в кількості 375 штук, вагою 97 кг в кількості 171 штука;

покласти на Відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором оренди обладнання від 18.11.2008 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

15.01.2021 ухвалою суду залишено позовну заяву без руху для усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви

02.02.2021 Позивач подав заяву щодо поновлення строків на усунення недоліків (арк.с. 63 Т.1), в якій просить суд поновити Позивачу розумний строк, до 02.03.2020 року, для усунення недоліків для отримання довідки про доходи за весь 2020 рік після 20.02.2021 року, з урахуванням часу для надіслання її до суду, та не приймати на підставі п. 6 ст. 174 ГПК України рішення про повернення позовної заяви, до закінчення такого строку. В обґрунтування заяви Позивач послався на те, що інформація про доходи за останній звітний період надається через 50 днів після його закінчення, тобто за весь рік строк отримання інформації наступає не раніше 20.02.2021.

02.02.2021 Позивач подав клопотання (арк.с. 89 Т.1), в якому просить суд поєднати в одне провадження позовні вимоги викладені в позовній заяві про стягнення заборгованості за договором оренди від 01.11.2009 року та витребуванні майна в одне провадження, про що постановити ухвалу.

26.02.2021 Позивач подав додаткову заяву щодо усунення недоліків, до якої подав довідку про доходи Позивача за 2020 календарний рік до матеріалів справи (арк.с. 95 Т.1).

09.03.2021 ухвалою суду відмовлено ОСОБА_1 щодо поновлення строків на усунення недоліків, водночас, з ініціативи суду продовжено строк на усунення недоліків позову та визнано продовженим строк на усунення недоліків позовної заяви до 02.03.2021.

09.03.2021 ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задоволено. Зменшено розмір судового збору, який підлягає сплаті, до 2270,00 грн. Прийнято позовну до розгляду та призначено підготовче засідання на 30.03.2021 о 11:30год.

30.03.2021 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 13.04.2021 об 11:00 год.

27.04.2021 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 13.05.2021 об 10:30 год.

13.05.2021 ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче судове засідання відкладено на 27.05.2021 на 11:30 год.

27.05.2021 представник Позивача надав клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи та надав письмові пояснення щодо порядку розрахунку орендної плати за договором оренди обладнання (арк.с. 140-141, 163 Т.1).

08.06.2021 представник Позивача надав клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи (арк.с. 192-199 Т.1), а саме докази направлення даного клопотання Відповідачу та заяви свідків.

08.06.2021 протокольною ухвалою оголошено перерву до 17.06.2021 о 12:00 год.

17.06.2021 представник Відповідача надав клопотання про долучення доказів (арк.с. 2018-239 Т.1), а саме копії: акту, повідомлення та заяви свідків.

17.06.2021 протокольною ухвалою оголошено перерву до 24.06.2021 о 15:00 год.

24.06.2021 протокольною ухвалою оголошено перерву до 30.06.2021 о 10:15 год.

30.06.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.07.2021 о 11:30год.

В судовому засіданні 29.07.2021 оголошено перерву до 11.08.2021 о 15:00 год.

В судовому засіданні 11.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

08.06.2021 представник Відповідача надав відзив на позов (арк.с. 181-184 Т.1), в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки фізична особа підприємець Медовкін О.М. з 25.07.2011 року припинив свою діяльність як суб`єкт господарювання, а отже укладений договір оренди обладнання від 18.11.2008 року з підстав передбачених ч.2 ст. 291 Господарського кодексу України та ч.2 ст. 781 ЦК України з 25.07.2011 року вважається - припиненим. Так, громадянин ОСОБА_1 не міг на законних підставах здійснювати підприємницьку діяльність після припинення свого ФОП, а отже він не міг на законних підставах отримувати прибуток від здачі контейнерів в оренду ФГ «Сільгоспновація Плюс» після 25.07.2011 року. Тому вимагати сплати орендної плати з Відповідача по договору, який був припинений з 25.07.2011 року громадянин ОСОБА_1 не має законного права. Також Відповідач у відзиві на позов посилається на строк позовної давності, який сплинув 17.11.2018 року. Вимога по сплаті відсотків у відповідності зі ст. 625 ЦК України в сумі 1725,93 грн є незаконною. До того ж Відповідач зазначає, що штраф у розмірі 30% від загальної вартості майна, яке згідно з договором від 18.11.2008 року складає 380550,00 грн, становить 114165,00 грн, а не 407569,05 грн, як зазначено у позові.

17.06.2021 представник Позивача надав відповідь на відзив (арк.с. 204-205 Т.1), в якій вважає заперечення Відповідача викладені в відзиві не обґрунтованими та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

24.06.2021 представник Відповідача надав заперечення (арк.с. 243-245 Т.1), в яких вважає позовні вимоги Позивача , безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

24.06.2021 представник Позивача надав письмові пояснення до справи (арк.с. 259-260 Т.1).

29.06.2021 представник Відповідача надав письмові пояснення, в яких вважає позовні вимоги Позивача , безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (арк.с. 1-2 Т.2).

29.06.2021 Позивача надав письмові пояснення до справи, в яких вважає заперечення та докази Відповідача не впливають на заявлені позовні вимоги (арк.с. 4 Т.2).

01.07.2021 канцелярією суду зареєстровано пояснення Відповідача щодо суті спору (арк.с. 11-13 Т.2).

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

18.11.208 року між Фізичною особою-підприємцем Медовкіним Олегом Михайловичем (далі-Орендодавець) та Фермерським господарством "Сільгоспновація Плюс" (далі-Орендар) укладено Договір оренди обладнання (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування наступне майно (далі за текстом - об`єкт оренди):

1.1.1. Найменування: контейнера овочеві вагою 64 кг та 97 кг.;

1.1.2. Вартість однієї одиниці майна, що орендується становить: для контейнера вагою 64 кг. - 650 грн., для контейнера вагою 97 кг. - 800 грн.;

1.1.3. Стан майна, що орендується, на момент передачі в оренду: задовільний.

2.1. Об`єкт оренди передається в оренду для зберігання овочевої продукції.

3. Термін оренди

3.1. Термін оренди складає 6 (шість) місяців з моменту прийняття об`єкту оренди за актом приймання -передачі;

3.2. Термін оренди може бути збільшений за погодженням сторін.

3.3. Після закінчення терміну оренди і не повернення предмету договору за актом приймання - передачі. вважається що орендар прийняв на безоплатне відповідальне зберігання об`єкт оренди до момент) - підписання акту приймання-здачі, або укладення додаткової угоди про поновлення терміну та умов оренди на новий термін.

3.4. Строк підписання додаткової угоди: до 30 серпня кожного року.

3.5. У випадку не укладення додаткової угоди і не повернення об`єкту оренди після 30 серпня, вважається що орендар поновив термін оренди з 1 вересня до 1 травня, на умовах даного договору.

4.1. Розмір орендної плати за один об`єкт, що орендується складає: для контейнера вагою 64кг. - 8грн., для контейнера вагою 97кг. - 10грн. за місяць;

4.2. Орендар повинен внести орендну плату в повному обсязі за три місяці протягом 3-х днів з лати підписання договору. (Кількість майна та загальна сума оренди, що підлягає оплаті визначається актом прийому-передачі).

У випадку продовження терміну оренди, плата вноситься шляхом 100% передоплати згідно п.4.1 Даного Договору, щомісячно, не пізніше 10 днів до початку наступного місяця;

4.3. Розмір орендної плати може переглядатися Орендодавцем протягом дії Даного Договору у разі:

4.3.1. Підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

5.1. Передача майна в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін з складанням акті здачі-приймання;

5.2. Об`єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту передачі контейнерів згідно акту прийому-передачі.

7.1. Після закінчення терміну оренди Орендодавець може вимагати повернення об`єкту оренди. Орендар зобов`язаний власним транспортом, за актом приймання - здачі, повернути майно Орендодавцю, протягом 3-х календарних днів від дня отримання вимоги від Орендодавця;

7.2. Повернення майна, що орендується, здійснюється відповідними фахівцями сторін на адресу повідомлену Орендодавцем;

7.3. Майно, що орендується, повинно бути передано Орендарю у справному стані з урахуванням нормального зносу.

9.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє згідно п 3.1. Даного Договору, а в частині виконання зобов`язань до повного їх виконання.

Так, на виконання умов Договору Орендодавцем було передано Орендарю в строкове платне користування майно контейнери овочеві - 64 кг в кількості 375 шт, загальна вартість яких становить - 18000,00 грн та контейнера овочеві - 97 кг в кількості 171 шт, загальна вартість яких становить - 10260,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі майна від 18.11.2008 (арк.с. 19 Т.1), який підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті орендованого майна не здійснив, внаслідок чого Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про розірвання договору та повернення майна із оренди, в якій повідомив про розірвання договору та вимагав повернути йому контейнери (арк.с. 23 Т.1).

Вимога Позивача була залишена без відповіді та задоволення, орендоване майно Відповідач не повернув.

Отже, згідно з п. 4.1. Договору розмір орендної плати за один об`єкт, що орендується складає: для контейнера вагою 64кг - 08,00 грн - 3000,00 грн, для контейнера вагою 97 кг - 10,00 грн - 1710,00 грн, що разом складає 4710,00 грн.

Позивач визначив несплачену Відповідачем орендну плату за період з січня 2014 року по листопад 2014 року на загальну суму 91483260грн., що включає до себе індексацію орендної плати та інфляційні втрати Позивача у зв`язку із несплатою орендних платежів.

У випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню у розмірі 2 ставок НБУ від суми боргу за кожен день прострочення (п.8.1.1. Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 1005,75 грн, яка нарахована за розрахункові періоди: липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2020 за останні шість місяців.

У разі несвоєчасного повернення майна, орендар сплачує штраф у розмірі 30% від вартості орендованого майна (п.8.1.4. Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума штрафу у розмірі 30% від вартості орендованого майна складає 407569,05 грн.

Посилаючись на положення ст. 536 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 300228,35 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, а також нарахував 3% річних у розмірі 746,58 грн. та 1725,93грн.

Також на підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 516032,53 грн інфляційних втрат за період з січня 2014 по листопад 2020 року.

На підставі ст. 785 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 99799,92 грн неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача були направлені вимоги про необхідність погашення заборгованості за договором оренди обладнання (арк.с. 20-22 Т.1), які були залишені без відповіді та задоволення.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В силу статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Статтею 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ч.ч. 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.549 ЦК України:

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2.Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

08.06.2021 Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності (арк.с. 181-184 Т.1).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно зі ст.263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється:

1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила);

2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом;

3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини;

4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, розглянувши заяву про застосування позовної давності, суд враховує обставини, на які послався Позивач, а саме вилучення первинно-бухгалтерської документації у бухгалтера Позивача та повернення цієї документації представнику Позивача у листопаді 2016 року,що підтверджується матеріалами справи (арк.с.28-50, 76-88 т.1). Отже, з листопада 2016 року у Позивача була можливість протягом загального строку позовної давності своєчасно звернутися з позовом до суду із правильним визначенням юрисдикції про стягнення боргу, який виник з 2014 року. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення боргу і частково нарахувань за ним, які виникли за три роки до звернення Позивача до господарського суду з цим позовом. Доказів переривання строку позовної давності Позивачем суду не надано.

Так, позов зареєстрований канцелярією господарського суду Дніпропетровської області 13.01.2021 року, тому є заявленим в межах строку позовної давності борг на суму 94200,00 грн., який виник за розрахункові періоди, починаючи з січня 2018 року та закінчуючи серпнем місяцем 2020 року. Так, суд вважає неправомірним нарахування Позивачем орендної плати за вересень - листопад 2020 року після направлення на адресу Відповідача листа щодо розірвання договору (арк.с.23 т.1), що є його правом в силу ст.782 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, договір є розірваним з вересня 2020 року, що унеможливлює нарахування орендної плати після цього. Визнання цього факту не потребує судового рішення, тому позовна вимога Позивача про визнання договору розірвання з вересня 2020 року не є правильно обраним способом захисту, що тягне відмову в цій частині позову.

При цьому суд не погоджується із застосуванням з боку Позивача індексації на прикладі оренди державного або комунального майна, оскільки договором між Позивачем та Відповідачем необхідність такої індексації не передбачена.

Так, згідно з п 4.3 договору розмір орендної плати може переглядатися Орендодавцем протягом дії даного Договору у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, але відповідно до п.9.2 договору умови даного договору можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням письмового документу не пізніше ніж за два тижні.

В свою чергу обов`язки орендаря, які визначені пунктом 6.1 договору, не передбачають обов`язку останнього самостійно нараховувати індексацію.

Слід також зазначити, що необхідність індексацій орендних платежів була запроваджена Законом України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з ч.2 ст.19 якого на момент укладення договору було встановлено, що методика розрахунку, пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем та порядок використання орендної плати визначаються Кабінетом Міністрів України - для об`єктів, що перебувають у державній власності. Так, пунктом 13 Методики розрахунку і порядок використання лати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 4 жовтня 1995 р. N 786, було передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

В той же час частиною 4 статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (редакція на момент укладення договору) визначено, що оренда майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди. Оренда майна інших форм власності регулюється положеннями цього Закону, якщо орендарями є державні підприємства, в тому числі Українське державне підприємство поштового зв`язку "Укрпошта".

Отже, орендні відносини між Позивачем та Відповідачем як суб`єктами недержавного сектору економіки можуть застосовувати положення законодавства, які регулюють оренду державного майна, за умови, якщо це прямо передбачено умовами договору як згода обох сторін на таке застосування.

Враховуючи викладене, суд визначив заборгованість Відповідача із розрахунку орендної плати у розмірі 4710,грн. за місяць, що також підтверджується даними акту прийому-передачі майна від 18.11.2008року (арк.с.19 Т.1), в якому визначено розмір орендної плати за 6 місяців без зазначення про необхідність застосування індексації.

Інфляційні втрати на суму боргу 94200,00 грн. за період прострочення з січня 2018 по листопад 2020 судом встановлено на суму 12769,25 грн.

3% річних судом встановлено на суму боргу 94200,00 грн. у розмірі 226,33 грн, враховуючи той період прострочки, який застосований Позивачем, тобто по одному місяцю за кожним розрахунковим періодом.

На підставі п.8.1.4. договору Позивачем нараховано штраф у розмірі 30% від вартості орендованого майна (п.8.1.4. Договору), яку визначив у розмірі 30% від вартості орендованого майна складає 407569,05 грн.

Однак, оскільки Позивач при розрахунку штрафу використав вартість майна із індексацією його вартості, суд визнає такий розрахунок необґрунтованим, оскільки інфляційні втрати враховуються у випадку визначення саме грошового боргу, а не до вартості майна. Таким чином судом визнається до стягнення суму штрафу у розмірі 114165,00 грн.

У зв`язку з неповерненням орендованого майна Позивач нарахував на підставі ст.785 ЦК України неустойку за вересень-листопад 2020 року на суму 99799,92грн. Суд визнає обґрунтованим розмір неустойки на суму 28260,00 грн із розрахунку 4710,0грн. Х2 Х3 місяця, в той час як Позивач безпідставно нарахував неустойку на проіндексовану суму орендної плати.

Згідно з наданими розрахунками, позивач нараховував проценти за користування чужими коштами на суми боргу з орендної плати та 3%річних за несплату орендної плати.

За приписами статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 Цивільного кодексу України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 Цивільного кодексу України.

Спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли на підставі договору оренди. В договорі оренди сторонами не узгоджено у визначений законом спосіб нарахування певного розміру відсотків в порядку статті 536 Цивільного кодексу України.

Правовідносини сторін не є правовідносинами позики в розумінні ч. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим правові підстави для застосування вказаного у наведеній статті розміру відсотків - у справі відсутні.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача проценти за користування чужими коштами в розмірі 300228,35 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені на суму 1005,75грн. суд відмовляє у позові, оскільки аналіз розрахунку цієї суми свідчить про те, що Позивач нарахував пеню на орендну плату за червень, липень, серпень 2020 року, тобто за місяці, в які за умовами договору у Відповідача не виникло обов`язку сплачувати орендну плату, що також підтверджується розрахунками Позивача щодо суми основного боргу, в яких відсутнє нарахування плати в ці місяці кожного року. Крім того, суд визнає безпідставним нарахування пені на несплату орендної плати за вересень, жовтень, листопад 2020 року, коли договір оренди вже є розірваним, що виключає сплату орендної плати.

Оскільки суд відмовив в повному обсязі в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, позовні вимоги про нарахування сум 3%річних в розмірі 172593, та інфляційної складової в даному випадку також не підлягають задоволенню.

Посилання Відповідача на те, що ним ніколи не сплачувались орендні платежі, судом визнається неправомірним, оскільки у справі відсутні обставини вважати договір оренди між сторонами неукладеним або недійсним. Зауваження Відповідача щодо розрахунків нарахованих Позивачем сум судом досліджені і враховані при перевірці позовних вимог. Посилання Відповідача на те, що Позивач припинив свою підприємницьку діяльність, тому договір оренди припинився, суд визнає таким, що не грунтується на нормі права, оскільки припинення підприємницької діяльності фізичною особою не є тотожнім ліквідації суб`єкта господарювання. Одночасно, оскільки Відповідач не надав доказів відчуження або втрату спірного майна, позовна вимога Позивача про його витребування також підлягає задоволенню.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи вимоги чинного законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем умов договору оренди обладнання від 18.11.2008 року, суд задовольняє позовні вимоги Позивача про витребування спірного майна та про примусове стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 94200,00 грн, 3% річних у розмірі 226,33 грн, штраф 30% у розмірі 114165,00 грн, неустойки в сумі 28260,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 12769,25 грн.

В решті позову суд відмовляє через необґрунтованість розрахунків та у зв`язку невірно обраним способом захисту порушеного права.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" (53070, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Широке, вул.Центральна, буд.20, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованості по орендній платі у розмірі 94200,00 грн, 3% річних у розмірі 226,33 грн, штраф 30% у розмірі 114165,00 грн, неустойки в сумі 28260,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 12769,25 грн.

Витребувати з Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" передане йому за договором оренди від 18 листопада 2008 року обладнання: контейнери овочеві вагою 64 кг в кількості 375 штук, вагою 97 кг в кількості 171 штука.

Стягнути з Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" (53070, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Широке, вул.Центральна, буд.20, ) на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 3997,05 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.08.2021

Суддя Н.Б. Кеся