РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2021Справа № 910/1137/21

За позовом фізичної особи-підприємця Сметаніна Вадима Олексійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполісжитлобуд"

про стягнення заборгованості у розмірі 253 691, 41 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

секретар с/з Лисенко А.І.

Представники сторін:

від позивача - Добрянський В.А., за ордером.

від відповідача - Вронський О.О., за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом фізичної особи-підприємця Сметаніна Вадима Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполісжитлобуд" про стягнення заборгованості у розмірі 253 691, 41 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 відкрито провадження у справі №910/1137/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 вересня 2013 року між відповідачем та позивачем укладено попередній договір щодо укладення договору оренди, на виконання умов якого позивачем сплачено авансовий внесок в розмірі 253 691,41 грн. В подальшому сторонами договору укладалися попередні договори від 30.09.2013; від 18.09.2014 року та від 29.10.2015 року. Позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем покладених на нього попередніми договорами обов`язків, необхідних для укладення основного договору, основний договір у визначений законодавством строк укладено не було, а відтак існують підстави для повернення сплаченого ним авансового внеску у розмірі 253 691,41 грн.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки позивач дізнався після спливу річного строку з дня укладення попереднього договору від 29.10.2015 року, що зобов`язання про укладення договору оренди приміщення відповідачем не виконано, таким чином перебіг позовної давності розпочався з 29.10.2016 та закінчився 29.10.2019, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду 21.01.2021, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Відповідач вказує, що позивачем не доведено припинення строку дії попереднього договору з вини відповідача.

Відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Позивачем подані заперечення на заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій позивачем зазначено, що вимога про повернення авансового внеску в розмірі 253 691,41 грн була надіслана відповідачу 25.11.2020 та отримана останнім 30.11.22020, а відтак авансовий платіж мав бути повернутий до 30.12.2020р., в зв`язку з чим станом на день звернення позивача з даним позовом до суду строк позовної давності не сплинув.

У судовому засіданні 22.07.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін в судових дебатах, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2013 року відповідачем (орендодавець) та позивачем (орендар) укладено попередній договір щодо укладення договору оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воробйовою К.В. та зареєстрований в реєстрі за №679 (далі - Попередній договір).

Відповідно до п.2.1. Договору сторони зобов`язуються протягом 90 днів після настання відкладальної обставини, на умовах, передбачених в цьому Попередньому договорі, укласти Договір оренди.

Пунктом 13.1. Попереднього договору встановлено, що впродовж строку, вказаного в Додатку 2 (пункт 11), орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві на банківський рахунок вказаний в цьому договорі, або банківський рахунок, зазначений у відповідному рахунку орендодавця (якщо орендодавець направить такий рахунок орендареві), платіж у якості попередньої оплати (авансу) в рахунок сплати орендної плати (основної орендної плати, експлуатаційної та маркетингової орендної плати) за Договором оренди, сума якого вказана в Додатку 2 (пункт 10). Орендар зобов`язаний сплатити авансовий внесок незалежно від виставлення орендодавцем відповідного рахунку.

Судом встановлено, що у відповідності до виставленого відповідачем рахунку № 33 від 01.10.2013 року, ФОП Сметанін В.О. було перераховано ТОВ "Мегаполісжитлобуд" авансовий внесок у розмірі 253 691,41 грн., що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами укладалися нові попередні договори, щодо укладення Договору оренди, а саме: Попередній договір від 30.09.2013, щодо укладення договору оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воробйовою К.В. та зареєстрований в реєстрі за №679; Попередній договір від 18.09.2014 року щодо укладення договору оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воробйовою К.В. та зареєстрований в реєстрі за №753; Попередній договір від 29.10.2015 року.

Відповідно до п.1.3 Попереднього договору від 29.10.2015р. торговим центром є - багатофункціональний торгівельно-розважальний комплекс з паркінгом, що є складовою частиною проекту "Житлова та громадська забудова з автовокзалом, по території вулиці Кільцева дорога, 1, 1а, 1в, обмеженої вулицями Кільцева дорога, західною межею забудови по вулицях Теремківській та Жулянській і міською межею, у Голосіївському районі м.Києва", будівництво якого здійснюється на земельній ділянці відповідно до розробленої проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт.

В п.1.14 Попереднього договору від 29.10.2015р. визначено, що відкладальна обставина - настання в сукупності всіх наведених нижче обставин (умов): отримання орендодавцем Акта введення в експлуатацію, Сертифікату, Свідоцтва про право власності, інших документів щодо Торгового центру та/або Приміщення, які можуть бути необхідні для укладення Договору оренди із нотаріальним посвідченням відповідно до законодавства України; завершення орендарем робіт орендаря відповідно до вимог цього Договору та отримання орендодавцем письмового повідомлення від орендаря про це; направлення орендодавцем орендареві письмового повідомлення про готовність до укладення договору оренди.

Пунктом 13.1 Попереднього договору від 29.10.2015р. встановлено, що за цим договором орендар зобов`язаний сплатити авансовий внесок у розмірі 253 691,41 грн., з урахуванням ПДВ (станом на дату підписання Первинного попереднього договору), але не менше гривневого еквіваленту 26 425,50 доларів США по офіційному курсу (без ПДВ). Якщо орендар сплатив авансовий платіж відповідно до Первинного попереднього договору, сума такого сплаченого Авансового внеску зараховується в рахунок обов`язку орендаря щодо сплати авансового внеску за цим попереднім договором.

Згідно з п.13.2 Попереднього договору від 29.10.2015р. порядок зарахування авансового внеску в рахунок орендної плати передбачений положеннями договору оренди.

Згідно з п.13.3 Попереднього договору від 29.10.2015р. сторони домовилися, що до моменту укладення договору оренди і повного виконання орендарем своїх обов`язків по цьому договору (не залежно від укладення договору оренди) сума авансового внеску є забезпеченням виконання орендарем його обов`язків по цьому попередньому договору.

Пунктом 13.5. Попереднього договору від 29.10.2015р. встановлено, що у випадку припинення дії даного договору (розірвання або відмови) з вини орендодавця, авансовий внесок (його залишок) підлягає поверненню орендарю протягом 30 календарних днів від дати припинення попереднього поговору з вини орендодавця та отримання від орендаря письмового повідомлення про повернення авансового внеску; якщо інше прямо не вказано в цьому договорі, будь-яких інших сум в такому випадку орендодавець не зобов`язаний сплачувати орендарю. У випадку розірвання даного договору з вини орендаря, авансовий внесок залишається у орендодавця.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем покладених на нього попередніми договорами обов`язків, необхідних для укладення основного договору, основний договір у визначений законодавством строк укладено не було, а відтак позивач вказує на наявність підстав для повернення сплаченого ним авансового внеску у розмірі 253 691,41 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується сторонами попереднього договору ними не було укладено договір оренди, передбачений попереднім договором.

Взаємовідносини між сторонами припинились в силу дії норми ст.182 Господарського кодексу, згідно з якою зобов`язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення річного строку з моменту укладення попереднього договору, одна із сторін не направить проект такого договору другій стороні.

Отже, припинення попереднього договору відбулось на підставі норми закону, доказів того що припинення попереднього договору відбулось з вини відповідача матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням за попереднім договором, що укладений між сторонами 29.10.2015, є укладення договору оренди приміщення. Повернення авансу не є зобов`язанням за цим договором, а є наслідком припинення зобов`язання через неможливість його виконання. Отже, відсутність в попередньому договорі посилання на конкретний строк повернення авансу не може розцінюватись як невстановлення строку виконання зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що строк повернення авансу визначається моментом припинення попереднього договору та не залежить від дати направлення вимоги позивача про повернення авансу.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу авансових коштів в розмірі 253 691,41 грн, а відтак позивач має право на повернення таких коштів.

Відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог позивача про стягнення 253 691,41 грн суми авансу.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами ст.257 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

Частиною 1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Після спливу річного строку с дня укладення попереднього договору, позивач дізнався, що зобов`язання про укладення договору оренди приміщення відповідачем не виконано і позивач набув право вимоги.

Таким чином, перебіг позовної давності в даному випадку розпочався з 29.10.2016 та закінчився 29.10.2019 року. Позивач звернувся до суду 21.01.2021, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 16.08.21