ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.08.2021 р. Справа № 914/2461/21

За позовом:Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зелена тераса», м. Львів
до відповідача:Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ», м. Житомир
про:стягнення боргу
Суддя Р.В. Крупник

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСББ «Зелена тераса» до ТДВ «ЖЛ» про стягнення боргу.

Позов обґрунтований тим, що ТДВ «ЖЛ» являється власником офісних приміщень №9, №12, 13, 15, №14, 19 IV, VIII у будинку АДРЕСА_1 . Протоколом загальних зборів ОСББ «Зелена тераса» за №26/04 від 26.04.2013 було прийнято рішення про внесення власником квартир не пізніше 5-го числа місяця, що настає за розрахунковим, плати за послуги, які надає ОСББ. Як стверджує позивач, у червні 2021 відповідачу були надані послуги з прибирання, освітлення та опалення місць загального користування. Оскільки відповідачем наданих послуг за вказаний період оплачено не було, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення з відповідача 182323,67 грн. боргу.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою КМУ від 05.03.2009р. №270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Суд зазначає, що в силу приписів Правил надання послуг поштового зв`язку, доказом надіслання копії позовної заяви та долучених до неї документів є оригінал поштової квитанції/накладної про направлення цінного листа та оригінал опису вкладення у цінний лист.

На підтвердження факту надіслання позовної заяви з додатками відповідачеві, позивачем надано поштову накладну від 11.08.2021 за штрих-кодовим ідентифікатором відправлення 317. При цьому, опис вкладення у цінний лист долучений до позовної заяви не був.

Як вбачається із витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ТДВ «ЖЛ», місцезнаходження юридичної особи є: м. Житомир, вул. Щорса, буд. 67.

Натомість, із долученої до позовної заяви поштової накладної вбачається, що згідно такої, ТДВ «ЖЛ» був надісланий цінний лист за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто додана до позовної заяви поштова накладна є неналежними доказами направлення копії позовної заяви з додатками відповідачеві у справі, оскільки по-перше, свідчить про направлення листа відповідачу не за юридичною адресою, по-друге, відсутній опис вкладення у цінний лист.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (надалі Закон) передбачено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом положень пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, за подання позовної заяви ОСББ «Зелена тераса» повинно було сплатити судовий збір у розмірі 2734,86 грн. Натомість позивачем не було здійснено оплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, а подано клопотання про відстрочення від сплати судового збору до 31.08.2021, на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання обґрунтоване тим, що об`єднання є неприбутковою організацією, а тому для сплати судового збору потрібно провести загальні збори ОСББ та зібрати кошти для оплати судового збору.

Розглянувши клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, законом визначений перелік осіб, яким суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору і цей перелік є вичерпним.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого відстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зважаючи на те, що предметом спору у справі № 914/2451/21, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, правові підстави для відстрочення юридичній особі ОСББ «Зелена тераса» сплати судового збору за подання позовної заяви відсутні, а тому суд дійшов висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору слід залишити без задоволення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 вказав, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», п. 1 ст. 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно, суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З огляду на викладені правові норми та практику ЄСПЛ щодо питання тлумачення і застосування п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, і встановлені законодавством процесуальні правила мають бути дотримані сторонами у справі. Зокрема, передбачена положеннями ГПК України, Закону України «Про судовий збір» сплата судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві ОСББ «Зелена тераса» стверджує, що ТДВ «ЖЛ» являється власником ряду офісних приміщень у будинку АДРЕСА_1 , разом з тим, до позовної заяви ОСББ «Зелена тераса» не було додано жодних доказів, які підтверджують факт перебування згаданих у позовній заяві офісних приміщень у власності ТДВ «ЖЛ».

Також, у позовній заяві ОСББ «Зелена тераса» зазначає про обов`язок ТДВ «ЖЛ» сплатити надані товариству послуги за утримання будинку, проте не до позовної заяви не долучив жодних документів, які являлися підставою нарахування відповідачеві таких послуг у заявленому розмірі.

Приписами п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Попри це, до позовної заяви не долучено детального розрахунку заявленої до стягнення суми боргу.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, подана позовна заява не містить зазначення позивача щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що заявником не були виконані вимоги ст.ст. 162, 164, 172 ГПК України, а тому суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСББ «Зелена тераса» про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Позовну заяву ОСББ «Зелена тераса» до ТДВ «ЖЛ» про стягнення боргу залишити без руху.

3. Надати ОСББ «Зелена тераса» строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити ОСББ «Зелена тераса» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

- оригіналу поштової квитанції (накладної) та опису вкладення у цінний лист, які підтверджують факт надіслання позовної заяви з додатками відповідачеві на його юридичну адресу;

- докази сплати судового збору за подання позовної заяви у справі на суму 2734,86 грн. (платіжне доручення, квитанцію чи ін. платіжний документ);

- документи, які підтверджують факт перебування згаданих у позовній заяві офісних приміщень у власності ТДВ «ЖЛ»;

- документів, які являлися підставою нарахування відповідачеві послуг у заявленому розмірі;

- детального розрахунку заявленої до стягнення суми боргу;

- письмового підтвердження у порядку п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

5. Роз`яснити ТДВ «ЖЛ», що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Р.В. Крупник