ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021 року м.Дніпро Справа № 904/596/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Кощеєва І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021, ухвалене суддею Рудь І.А., повний текст якого підписаний 22.04.2021, у справі №904/596/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення збору за повідомлення, збору за маневрову роботу, збору за зважування вантажу, плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу та добору тарифу за перевезення фактичної маси у вагоні у загальному розмірі 10 561 грн. 68 коп.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 640 грн. 90 коп. збору за повідомлення (без ПДВ), 2 653 грн. 50 коп. збору за маневрову роботу (без ПДВ), 1 813 грн. 80 коп. збору за зберігання вантажу (без ПДВ), 909 грн. 20 коп. збору за зважування вантажу (без ПДВ), 964 грн. 60 коп. плати за користування вагонами (без ПДВ), 1 819 грн. 40 коп. добору тарифу за перевезення (без ПДВ), що складає загальну суму з ПДВ20% - 10 561 грн. 68 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 27.07.2020 залізницею прийняті до перевезення зі станції Інгулець Придніпровської залізниці до станції Берегова Одеської залізниці вагони з вантажем гематит (концентрат залізорудний), серед яких вагон № 62604061 за накладною № 47485560. Відправник вантажу - ПрАТ Інгулецький ГЗК, одержувач - ДП "МТП Південний". На шляху прямування 27.07.2020 на попутній станції Тимкове Одеської залізниці вказаний вагон затриманий з причини підозри завантаження вагону понад його вантажопідйомність. Навантаження виправлено позивачем і вагон № 62604061 за досилочною накладною №42052639 відправлений на станцію призначення, вагон № 65163909 з надлишком вантажу за досилочною накладною № 42528554 відправлений на станцію відправлення. Про виявлені порушення та подальші відправлення вантажу на станції призначення та відправлення направлені телеграфні повідомлення № 140 від 27.07.2020, № 145 від 28.07.2020, № 39, № 41 від 08.08.2020. За даним фактом позивачем складені акти загальної форми ГУ-23 від 27.07.2020 № 10642, від 28.07.2020 № 10644 від 08.08.2020 № № 64, 65, 67 з відображенням часу затримки вагонів, які підписані представниками станції. На підставі вказаних актів за надані послуги станцією Тимкове Одеської залізниці нараховані плата за користування вагонами, збір за маневрову роботу локомотива, збір за зберігання вантажу, збір за телеграфне повідомлення, збір за зважування вагону у загальній сумі 10 561 грн. 68 коп., яку у відповідних частинах включено до накопичувальних карток форми ФДУ-92 № 21089051, № 27089053 та відомості форми ГУ-46 № 27089188.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 768 грн. 96 коп. збору за повідомлення, 3184 грн. 20 коп. збору за маневрову роботу, 2176 грн. 56 коп. збору за зберігання вантажу, 1091 грн. 04 коп. збору за зважування вантажу, 1157 грн. 58 коп. плати за користування вагонами, 2183 грн. 28 коп. добору тарифу за перевезення, 2 270 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" в дохід Державного бюджету України 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, зокрема розгляду позовної заяви, поданої з недоліками, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким залишити позов без розгляду.

При цьому в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що:

- суд припустився порушення норм процесуального права, оскільки розглянув позовну заяву, подану з недоліками, зокрема з несплаченим судовим збором, про що наголошено у самому рішенні.

Так, суд першої інстанції констатував, що 09.03.2021 позивачем подано до суду заяву, якою позивач просив долучити до справи платіжне доручення №3422957 від 03.03.2021 про сплату судового збору в сумі 2270 грн, вказана заява підписана адвокатом Серьогіною С.В., проте доказів наявності у неї повноважень представляти інтереси позивача до заяви не додано; при цьому згідно довідки відділу документального забезпечення господарського суду від 09.03.2021 №63/21 платіжний документ №3422957 від 03.03.2021 використаний у справі №904/2196/21, за якою відкрито провадження та одночасно зупинено, відтак, вказаний платіжний документ судом першої інстанції в межах цієї справи не прийнятий як доказ сплати судового збору.

Апелянт наголошує, що суду надані процесуальні інструменти, зокрема передбачені ст.174 ГПК України щодо залишення без руху позовної заяви, поданої з недоліками, навіть після відкриття провадження у ній.

З урахуванням порушення цієї процесуальної норми, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відзив на апеляційну скаргу не надало, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористалось. Про надання часу для подання відзиву на апеляційну скаргу повідомлено ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021, яку у зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 04.01.2021, надіслано йому на електронну адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі -

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 для розгляду справи №904/596/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (3405,00 грн). Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

28.05.2021 (подано до відділення поштового зв"язку 25.05.2021) від скаржника до суду, на виконання вимог ухвали від 24.05.2021, надійшло клопотання про усунення недоліків скарги із доданим до нього платіжним дорученням № від 06.05.2021 про сплату 3405,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 у справі №904/596/21; з урахуванням суми спору вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

30.07.2021 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/596/21 у зв`язку з відпусткою суддів Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021, справу №904/596/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Кощеєв І.М., які ухвалою суду від 20.08.2021 прийняли справу до свого провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

20.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ПР/М-20240/НЮдч (надалі - договір).

Пунктом 1 цього договору передбачено що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під`їзна колія обслуговується власника локомотива. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на подовженні колії №3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п.5 договору).

Згідно з п. 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тони (п.7 договору).

Відповідно до п. 8 договору про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним надання письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п.10 договору).

Власник колії сплачує залізниці плату:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД" (п. 14 договору)

У відповідності з п. 21 договору цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками, і діє з 1 квітня 2020 року до 31 березня 2021 року включно.

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

На виконання вказаного договору, 27.07.2020 за накладною № 47485560 залізницею прийняті до перевезення зі станції Інгулець Придніпровської залізниці до станції Берегова Одеської залізниці вагони з вантажем гематит (концентрат залізорудний), серед яких вагон № 62604061 (а.с. 25).

Відправник вантажу - ПрАТ Інгулецький ГЗК, одержувач - ДП "МТП Південний".

На шляху прямування 27.07.2020 на попутній станції Тимкове Одеської залізниці вказаний вагон № 62604061 затриманий з причини підозри завантаження понад його вантажопідйомність.

Час затримки вагону для виправлення навантаження залізницею зафіксовано актами загальної форми ГУ-23 станції Тимкове Одеської залізниці від 27.07.2020 № 10642, від 28.07.2020 № 10644 від 08.08.2020 № № 64, 65, 67, які підписані представниками станції.

Після проведення контрольного зважування вагону № 62604061 на справних 150т тензометричних статичних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ (повірка 10.06.2020) виявлено наступне: згідно документу тара вагону складає 23350 кг, нетто 69800 кг. Фактично брутто: 98160 кг, тара 23350 кг, нетто 74810 кг, що більше зазначеного в документі на 5010 кг, та більше вантажопідйомності вагона на 4810кг. Вантаж завантажено насипом, в чотири пагорби. Факт неправильно зазначеної маси вантажу в спірному вагоні зафіксовано комерційним актом № 414115/35 від 28.07.2020.

Після виправлення навантаження позивачем вагон № 62604061 за досилочною накладною №42052639 відправлений на станцію призначення Берегова Одеської залізниці, вагон № 65163909 з надлишком вантажу вагою 5010 кг за досилочною накладною № 42528554 відправлений на станцію відправлення Інгулець Придніпровської залізниці.

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагону за вказаною накладною на станції Тимкове Одеської залізниці, за час затримки спірного вагону, а саме: з 17:39 год. 27.07.2029 по 14:46 год. 08.08.2020, що відображено у складених актах загальної форми ГУ-23 від 08.08.2020, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 964 грн. 60 коп. (без ПДВ), яка включена до відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 27089188 (а.с. 7).

Відомість підписана відповідачем із застереженням про відмову в оплаті, оскільки відвантажений надлишок вантажу, що перевозився, не відповідає зазначеному у документі (зважування вагону із перезавантаженим концентратом на станції Інгулець).

Крім того, відповідно до накопичувальних карток форми ФДУ-92 № 21089051, № 27089053, позивачем розраховані та заявлені до стягнення:

2 653 грн. 50 коп. без ПДВ - збір за маневрову роботу локомотива відповідно до пп. 1.8 п. 1 розділу Ш Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (далі Збірник тарифів), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 (із змін. і доп.) /зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.04.2009 за № 340/16356/;

1 813 грн. 80 коп. без ПДВ збір за зберігання вантажу відповідно до пп. 2.1 п. 2 розділу Ш Збірника тарифів (збір за зберігання вантажу масою 74810 кг 2 доби);

640 грн. 90 коп. без ПДВ збір за чотири телеграфні повідомлення відповідно до п. 10 розділу Ш Збірника тарифів;

909 грн. 20 коп. без ПДВ збір за зважування вантажу у спірних вагонах на вагонних вагах відповідно до пп. 4.1 п. 4 розділу Ш Збірника тарифів.

Вказані накопичувальні картки також підписані відповідачем із застереженням про відмову в оплаті, оскільки відвантажений надлишок вантажу, що перевозився, не відповідає зазначеному у документі (зважування вагону із перезавантаженим концентратом на станції Інгулець).

Разом з тим, позивачем на підставі акту загальної форми № 65 від 08.08.2020 нарахований добір тарифу за перевезення надлишку вантажу у вагоні № 62604061 по накладній № 47485560 від 27.07.2020 масою 5010 кг зі станції Інгулець до станції Тимкове в сумі 1 819 грн. 40 коп. без ПДВ.

Відмова відповідача від сплати нарахованої позивачем плати за користування вагонами і додаткових зборів і стали причиною виникнення спору.

Відповідач доказів добровільної сплати зазначених платежів на час розгляду справи суду не надав.

03.03.2021 на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про застосування позовної давності від 03.03.2021, в якій відповідач, посилаючись на ст. 137 Статуту залізниць України, вказав на існування шестимісячного строку позовної давності до позовних вимог, який має обчислюватися з дня настання події, що стала підставою для подання позову, якою він вважає складання комерційного акту від 28.07.2020 № 414115/35. Саме з цього часу відповідач вважає необхідно розраховувати строк позовної давності, який за його підрахунками скінчився 28.01.2021. За обставин звернення позивача з позовом до суду 29.01.2021 та відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; правомірність нарахування плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за маневрову роботу локомотива, збору за телеграфне повідомлення, збору за зважування вагону; наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності за заявою відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, господарський суд виходив із доведеності позивачем належними та допустимими доказами вини відповідача у неправильно зазначеній масі вантажу у спірному вагоні (№62604061), що зафіксовано комерційний актом №414115/35 від 28.07.2020; з урахуванням виправлення позивачем навантаження та відправлення вагону № 62604061 за досилочною накладною №42052639 на станцію призначення Берегова Одеської залізниці, а вагону № 65163909 з надлишком вантажу вагою 5010 кг за досилочною накладною № 42528554 на станцію відправлення Інгулець Придніпровської залізниці, судом визнано обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення збору за маневрову роботу локомотива в сумі 2653,50 грн (без ПДВ), збору за зберігання вантажу в сумі 1813,80 грн (без ПДВ), збору за телеграфне повідомлення в сумі 640,90 грн (без ПДВ), збору за зважування вантажу в сумі 909,20 грн (без ПДВ), добору тарифу за перевезення надлишку вантажу в сумі 1819,40 грн (без ПДВ), та плати за користування вагонами в сумі 964,60 грн. (без ПДВ). Вказані суми перевірені судом та встановлена відповідність їх нарахування згідно зі Збірником тарифів.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то судом вказано про дотримання позивачем строків позовної давності, оскільки за нормами ч.5 ст.315 ГК України та ст.137 Статуту залізниць України позови перевізника до вантажовідправників та вантажоодержувачів пред"являються в шестимісячний строк з дня настання події, що стала підставою для подання позову. Оскільки факт затримки вагону у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23 від 08.08.2020 №64 та №67, на підстав яких позивачем розраховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, та інші платежі, то суд констатував, що саме з 09.08.2020 почався перебіг строку позовної давності для пред"явлення позову у цій справі, який закінчується 09.02.2021, позов же позивачем пред"явлено 29.01.2021, тобто в межах відповідних строків.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 ГПК України).

Колегія суддів констатує, що рішення господарського суду оскаржується апелянтом лише в межах порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема недотримання позивачем вимог щодо сплати судового збору та подання відповідних доказів на стадії подачі позову, які апелянт вважає такими, що є підставою для скасування ухваленого рішення.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права, які стосуються суті заявлених позовних вимог, зокрема повноти з"ясування обставин справи, належної оцінки наявних у справі доказів, за результатами яких ухвалено рішення суду, тому суд апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Аналізуючи відносини сторін, колегія суддів зазначає, що вони виникли із договору перевезення, що регламентований главою 64 підрозділу 1 розділу 3 книги 5 Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, спеціальними нормативними актами у сфері перевезення.

З урахуванням встановлених обставин справи та доказів, які їх підтверджують, з огляду на застосовані судом першої інстанції до спірних відносин норми матеріального права, колегія суддів погоджується з ухваленим рішенням.

Щодо перевірки рішення в частині відповідності нормам процесуального права, про які заявлено апелянтом у апеляційній скарзі, колегія суддів встановила наступне.

По-перше, частиною 3 ст.277 ГПК України визначені порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

За наслідками перевірки рішення на предмет порушення норм процесуального права, які є обов"язковою підставою для його скасування, таких обставин судом апеляційної інстанції не встановлено.

Так, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021 для розгляду позову залізниці у цій справі визначена суддя Рудь І.А., яка і ухвалила (підписала) рішення у цій справі; відводів вказаному складу суду заявлено не було; сторони були повідомлені про відкриття провадження, що підтверджено поштовими повідомленнями, наявними у справі; рішення стосується прав, інтересів і обов"язків осіб, які є сторонами у справі; справа розглянута в письмовому провадженні, оскільки за приписами ч.5 ст.12 ГПК України відноситься до таких в силу вимог закону.

Щодо несплати позивачем при подачі позову судового збору, колегією суддів встановлено наступне.

Дійсно, подаючи 29.01.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву у цій справі, позивачем АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", судовий збір в сумі 2270,00 грн, з огляду на суму позову, сплачений не був.

За приписами ст.162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно зі ст.176 ГПК У країни за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: 1) найменування господарського суду, прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, номер справи; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); 3) предмет та підстави позову; 4) за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа; 5) дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; 6) дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; 7) результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін; 8) строк для подання відповідачем відзиву на позов; 9) строк подання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі; 10) строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження; 11) веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України дійсно містить інструменти для залишення позовної заяви без руху, поданої з недоліками, навіть якщо такі недоліки виявлені після відкриття провадження у справі, а Закон України "Про судовий збір" саме на суд покладає обов"язок з перевірки зарахування сплаченого за подачу позовної заяви/ скарги суми судового збору.

Згідно матеріалів дійсної справи, попри відсутність доказів сплати судового збору, судом першої інстанції ухвалою від 08.02.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі №904/596/21, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи (відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив), доказів у справі.

Після відкриття провадження у справі ухвали про залишення позову без руху з підстави несплати судового збору судом постановлено не було, протилежних доказів справа не містить.

В свою чергу, позивачем самостійно подана заява про усунення недоліків позову, до якої додано платіжне доручення №3422957 від 03.02.2021 про сплату 2270 грн судового збору.

Як зазначено у заяві, її підписано повноважним представником, адвокатом Серьогіною С.В. (яка не подавала позовну заяву у цій справі), втім, до заяви будь-яких доказів уповноваження її позивачем на представництво його інтересів надано не було.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при усуненні недоліків заяви/скарги визначальним для суду є сам факт усунення недоліків, оскільки відповідні докази можуть бути подані без будь-яких супровідних документів (як-то супровідний лист, заява/клопотання про усунення недоліків).

Таким чином, підписання в даному випадку заяви про усунення недоліків не уповноваженою особою, при наданні відповідних доказів не впливає на результат розгляду відповідної заяви. В той же час, оскільки при перевірці зарахування судом судового збору до спеціального фонду державного бюджету, встановлено, що вказаний платіжний документ вже був використаний в іншій справі, поданий позивачем доказ (платіжне доручення №3422957 від 03.02.2021) не був прийнятий до уваги.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 24.07.2018 у справі №916/3255/17, відповідно до якого: те, що суд першої інстанції через власний недогляд не звернув на стадії відкриття провадження у справі уваги на часткову недоплату учасником справи суми судового збору, не повинно створювати такому учасникові перешкод у доступі до правосуддя на подальших стадіях провадження зі справи. Такий підхід до вирішення даного питання узгоджується із засадою (принципом) верховенства права, закріпленим у пункті 1 частини третьої статті 3 та частині першій статті 11 ГПК України, є за даних обставин справедливим та таким, що виправдовує правомірні сподівання особи на розгляд її справи судом у розумний строк.

З урахуванням наведеного, оскільки через власний недогляд у даній справі суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність доказу сплати судового збору за подачу позову, відкрив провадження у справі, після відкриття провадження у справі не скористався правом залишити позовну заяву без руху, не має стати на заваді для позивача у розгляді його справи судом у розумний строк.

Тим більше, що за наслідками розгляду справи по суті, в ухваленому рішенні судом вказаний недолік виправлено та з позивача в дохід державного бюджету стягнутий судовий збір, що підлягав сплаті при подачі позову.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, в даному випадку, порушення норм процесуального права не призвело до ухвалення неправильного рішення у справі, з огляду на що підстав для задоволення скарги відповідача та скасування ухваленого рішення немає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 10 561,68 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 у справі № 904/596/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 у справі №904/596/210 залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.08.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв