УХВАЛА

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/8103/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши заяву Київського національного університету імені Тараса Шевченка про видачу дубліката судового наказу у справі

за первісним позовом Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона» Національної академії наук України

до Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка

про стягнення 476 135, 50 грн,

та зустрічним позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу: міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка

до Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона» Національної академії наук України

про стягнення 8 385 916, 12 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Науково-технічний комплекс «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона» національної академії наук України звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення 476 135, 50 грн.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2017 здійснено заміну відповідача з міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка на Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу: міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу: міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка звернувся до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона» національної академії наук України про стягнення 8 385 916, 12 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017, первісний позов задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.09.2017 вказані судові рішення скасовані в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, а справу, в цій частині, передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 касаційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 02 вересня 2019 року та рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі № 910/8103/16 скасовано та направлено справу № 910/8103/16 в частині розгляду зустрічного позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у задоволенні зустрічних позовних вимог було відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 апеляційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка - задоволено частково, внаслідок чого рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/8103/16 скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення 2 067 039, 45 грн основного боргу та 456 413, 12 грн пені. В цій частині прийняти нове рішення, яким стягнуто з Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка 2 067 039, 45 грн основного боргу та 456 413, 12 грн пені, 37 851, 79 грн судового збору за подання позову, 41 636, 96 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 45 422, 15 грн судового збору за подання касаційної скарги, 56 777, 68 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 75 703, 58 грн судового збору за подання касаційної скарги, 56 777, 68 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

19.04.2021 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

05.08.2021 від стягувача надійшла заява про видачу дубліката судового наказу.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у зв`язку з відпусткою судді Лиськова М.О., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 910/8103/16, за результатом якого вказану заяву передано на розгляд судді Комаровій О.С.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами статті 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 237 ГПК України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Виходячи з того, що згідно зі статтею 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 20.07.2004 Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12.

За встановленими обставинами справи, 19.04.2021 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 Господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання судового рішення.

Строк пред`явлення вказаного наказу до виконання - до 18.02.2024.

Отже, положення пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України не ставлять видачу дубліката втраченого виконавчого документа в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачено виконавчий документ, тобто визначальною є обставина втрати виданого судом виконавчого документа.

З огляду на вищевикладене, враховуючи звернення стягувача до суду із заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд дійшов висновку про задоволення відповідної заяви та видачу стягувачу дублікату наказу від 19.04.2021.

Керуючись ст.ст. 234-235, пунктом 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Київського національного університету імені Тараса Шевченка про видачу дубліката судового наказу - задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/8103/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова