ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Черкаси справа № 925/892/21

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Юрія», м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108

до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 251

про стягнення 191478,03 грн заборгованості за договором поставки

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: участі не брав.

Приватне акціонерне товариство «Юрія» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про стягнення 191478,03 грн за Договором поставки товару №92 від 16.03.2021, та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.07.2021 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.08.2021.

09.08.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Заперечення відповідача мотивовані відсутністю підстав для підписання актів звірки, наданих на узгодження позивачем. Відповідач посилається на відсутність реєстрації спірного договору в органах Державної казначейської служби України.

09.08.2021 відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні:

Сторони не забезпечили участь своїх представників в засіданні.

Позивачем надано оригінал документів для огляду судом.

Справа розглянута за наявними в ній доказами та матеріалами.

За результатами розгляду було прийнято рішення; вступна та резолютивна частина рішення не проголошувалась відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

16.03.2021 між приватним акціонерним товариством «Юрія» (Позивач, Постачальник, Кредитор) та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (Відповідач, Покупець, Боржник) був укладений договір поставки товару №92 від 16.03.2021 (а.с. 8-14).

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти й оплатити постачальнику товар сирні продукти за ДК 021:20-5 за асортиментом та цінами, зазначеними у специфікації товару, що додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3.2 договору ціна договору становить 199997,10 грн (з ПДВ).

Відповідно п.3.4. договору платіжні зобов`язання замовника перед постачальником за договором виникають при наявності у замовника відповідного бюджетного призначення.

Відповідно п.4.2 договору замовник здійснює оплату коштів за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу до 10 банківських днів з моменту поставки товару на умовах розділу 5 Договору.

Відповідно п.4.3. договору у разі затримки бюджетного фінансування та /або затримки здійснення платежів не звини замовника, рахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок та/або можливості здійснити платежі.

Пунктом 5.1 договору товар постачається замовнику транспортом і за рахунок постачальника протягом 24 годин з моменту отримання постачальником заявки від замовника на умовах ДДР (Правила «Інкотермс» у редакції 2010 року) в Дошкільні навчальні заклади м. Черкаси та с. Оршанець (всього 54 заклади) згідно переліку (а.с. 2-4).

Відповідно до п.5.2 договору датою поставки товару є дата підписання замовником накладної (накладних) в місті поставки, вказаному в п.5.1 договору.

Відповідно п.5.7 договору поставки товару перехід права власності на товар від постачальника до замовника відбувається після виконання постачальником вимог пунктів 5.1, 5.3 договору, підписання уповноваженими представниками замовника і постачальника усіх товаросупровідних документів.

Сторонами було узгоджено та підписано додаток (специфікація товару) до договору поставки №92 від 16.03.2021, яким визначили найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, зокрема:

сир кисломолочний 9% жирності за кількістю 1322,5 кг, за ціною 109,80 грн (з ПДВ), загальною вартістю 145210,5 грн;

сир сичужний твердий 50% жирності за кількістю 330,00 кг за ціною 166,02 грн (з ПДВ) загальною вартістю 54786,60 грн (а.с.15).

На виконання договору поставки №92 від 16.03.2021 року позивач передав відповідачу, а останній прийняв передбачений додатком (специфікацією) до цього договору товар на загальну суму 191 478,03 грн, що підтверджується видатковими накладними, які відповідають реєстру накладних до договору №92 від 16.03.2021 (а.с. 16-18), та підписані сторонами та завірені печатками (а.с. 33-193).

Відповідачем даний товар не був оплачений позивачу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість замовника перед постачальником за поставлений товар (продукти харчування).

Таким чином, відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання за договором поставки №92 від 16.03.2021 щодо оплати в установлений п. 4.2 цих договорів строк поставленого позивачем товару, допустив прострочення в його оплаті i тим самим порушив права позивача на своєчасне i повне одержання плати за поставлений товар в сумі 191 478,03 грн., що стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу.

10.06.2021 позивачем на адресу відповідача був направлений супровідним листом №387/2 від 08.06.2021 акт звірки взаєморозрахунків по договору поставки №92 від 16.03.2021. Супровідний лист та акти взаєморозрахунків були отримані відповідачем 16.06.2021.

В супровідному листі від 08.06.2021 року за №387/2 позивач просив відповідача у разі наявності зауважень з боку відповідача щодо суми заборгованості на протязі 2 робочих днів з дати отримання акту повідомити позивача про розбіжності в сумі заборгованості із наданням підтверджуючих документів.

Відповідач надав відповідь на лист №387/2 від 08.06.2021 та повідомив, що суми заборгованості зазначені в актах звірки не відображені в кредиторській заборгованості, оскільки УДКСУ у м. Черкаси відмовило Дпартаменту освіти та гуманітарної політики ЧМР в реєстрації договору №92 від 16.03.2021 і виписало попередження про порушення частини третьої статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі». Відповідач на цій підставі повернув 2 екземпляри акту звірки взаєморозрахунків по договору №92 без підпису та печатки (а.с. 24, 19-22).

Відповідач у відзиві позовні вимоги заперечив, вказав на відсутність підстав у відповідача для підписання акту звірки на суму 191478,03 грн та здійснення відповідних розрахунків з постачальником, оскільки договір поставки №92 від 16.03.2021 не було зареєстровано в ДКСУ, а здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтверджуючих документів та взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України згідно пунктів 20, 23 частини 1 статті 116 Бюджетного Кодексу України - визнається порушенням бюджетного законодавства з усіма правовими наслідками.

Інших доказів не надано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору поставки №92 від 16.03.2021.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами на ринку надання та споживання послуг, з присвоєнням реєстраційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Відповідач є органом місцевого самоврядування, діяльність якого врегульована ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Орган місцевого самоврядування може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше - приписи ст. 19 Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом представлений договір №92 від 16.03.2021 є договором поставки (як різновид купівлі-продажу) і відповідає вимогам ст. 655 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, - є господарським зобов`язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки (купівлі-продажу) №92 від 16.03.2021 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Як встановлено судом, Позивач з 15 березня 2021 по 24 березня 2021 здійснив поставку товару за ДК 021:2015 Код 15540000-5 «сирні продукти» у Дошкільні навчальні заклади м. Черкаси (всього 54 заклади), а Відповідач прийняв товар на загальну суму 191478,03 грн, що підтверджується видатковими накладними та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар. Відповідно до п.4.2 договору №92 від 16.03.2021 остаточний розрахунок за товар замовник здійснює шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу до 10 банківських днів з моменту поставки товару на умовах розділу 5 (а.с. 8).

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов`язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав. Строк оплати за отриманий товар для відповідача вже настав.

Станом на 07.07.2021 основна заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлену продукцію промислового призначення склала 191478,03 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми 191478,03 грн основного боргу .

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідач позовні вимоги заперечив, вказав на відсутність підстав у відповідача для підписання акту звірки на суму 191478,03 грн та здійснення відповідних розрахунків з постачальником.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що позивачем доведено та належними доказами підтверджено в діях відповідача порушення умов договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Юрія» до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради.

Позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути з Відповідача на користь позивача 191478,03 грн заборгованості за договором поставки.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Відповідач у відзиві позовні вимоги заперечив, вказав на відсутність підстав у відповідача для підписання акту звірки на суму 191478,03 грн та здійснення відповідних розрахунків з постачальником, оскільки договір поставки №92 від 16.03.2021 не було зареєстровано, а здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтвердних документів та взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України згідно пунктів 20, 23 частини 1 статті 116 Бюджетного Кодексу України визнається порушенням бюджетного законодавства.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності недопустимість ревізування рішень судів, в тому числі які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011).

Суд вважає, що Позивачем доведено порушення свого права з викладених ним підстав з боку відповідача.

Позов належить задовольнити повністю та стягнути 191478,03 грн. заборгованості на користь позивача. Проведення оплати за договором, погашення заборгованості, неподання боржником документів суду до прийняття рішення у справі - мають враховуватись виконавчою службою при примусовому виконанні рішення суду.

За таких умов судові витрати в розмірі судового збору відповідно до приписів ст. 129 ГПК України належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 2872,20 грн.

Керуючись , 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Гоголя, 251, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Приватного акціонерного товариства «Юрія», м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

191478,03 грн заборгованості, 2872,20 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення чи через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 16.08.2021.

Суддя Г.М.Скиба