ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021м. ДніпроСправа № 904/3854/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул.Електрометалурів,б.3; ідентифікаційний код 373338501)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомаркет" (53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Чалого, б.154; ідентифікаційний код 32793607)

про стягнення 167 076 грн. 60 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3718/21 від 06.04.2021), в якій просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі 87 191 грн. 45 коп. за період з 01.04.2018 по 31.03.2020.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 506 грн. 15 коп.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2021, у строк, встановлений даною ухвалою, а саме 14.04.2021 від позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви, відповідно до якої розмір безпідставно збережених коштів за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 становить 167 076 грн. 60 коп. (а.с. 37)

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити наступне.

Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Чалого, б.154.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала Господарського суду Дніпропетровської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, було повернуто підприємством "Укрпошта" з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов використання земельної ділянки, а саме: несплата грошових коштів за користування земельною ділянкою.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.03.2021 за позивачем зареєстровано комплекс будівель на вул.Чалого, буд. 154 у м. Нікополі, Дніпропетровської області (а.с.9).

Відповідно до рішення Нікопольської міської ради від 23.02.2007 №11-14V "Про надання ТОВ "Екомаркет" в оренду земельної ділянки на вул. Чалого,154 за фактичним розміщенням комплексу будівель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Екомаркет" на вул. Чалого, 154 площею 27,7526 га код цільового використання 1.1 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), надано ТОВ "Екомаркет" в оренду ьерміном на 5 (п`ять) років земельну ділянку площею 27,7526 га на вул. Чалого, 154 за фактичним розміщенням комплексу будівель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому 26.04.2007 між Нікопольською міською радою, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екомаркет", як орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір оренди), відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого орендодавець на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 23 лютого 2007 року №11-14/V надає, а орендар приймає в оренду ділянку, яка розташована: м. Нікополь, на вул. Чалого, 154 (кадастровий номер :03:105:0001) площею 27,7526 га. (а.с. 14-19)

Згідно пункту 2.1. Договору оренди земельна ділянка надається в оренду терміном на 5 (п`ять) років.

За твердженням позивача, Договір оренди не поновлювався, при цьому заперечень з боку відповідача стосовно невикористання земельної ділянки не було.

31.01.2018 робочою групою виконавчого комітету Нікопольської міської ради було складено Акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Нікополь, вул. Чалого, 154, відповідно до тексту якого, під час обстеження, на земельній ділянці було декілька об`єктів нерухомості, пасічні вулики, плодові дерева, два автомобілі (а.с. 31).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження сплати відповідачем за користування зазначеною земельною ділянкою.

Позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів за період з 01.04.2018 по 31.03.2021, який становить 167 076 грн. 60 коп.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: позивачем було спрямовано відповідачу претензію від 08.05.2020 №1491/20 про сплату безпідставно збережених коштів (отримано представником 17.06.2020), проте доказів в підтвердження сплати відповідачем безпідставно збережених коштів матеріали справи не містять

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом до суду.

На момент розгляду справи доказів сплати позивачу безпідставно збережених коштів відповідачем не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це обов`язків платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України, досить широко визначає підстави виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідач є власником нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці. Однак, відповідач не вчинив відповідних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, на якій розташоване дане нерухоме майно. Таким чином, відповідач безпідставно та безкоштовно користується земельною ділянкою, яка належить державі.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Отже, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

З даного приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), дійшла висновку, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Тобто, кондикційне зобов`язання створює для набувача обов`язок повернути потерпілому все безпідставно набуте або збережене майно.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №922/207/15).

Отже, відповідач, користуючись вказаною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, позбавляє позивача отримати дохід у розмірі орендної плати.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 506 грн. 15 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул.Електрометалурів,б.3; ідентифікаційний код 373338501) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомаркет" (53207, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Чалого, б.154; ідентифікаційний код 32793607) про стягнення 167 076 грн. 60 коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомаркет" (53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Чалого, б.154; ідентифікаційний код 32793607) на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул.Електрометалурів,б.3; ідентифікаційний код 373338501) 167 076 (сто шістдесят сім тисяч сімдесят шість) грн. 60 коп. - безпідставно збережених коштів та 2 506 (дві тисячі п`ятсот шість) грн. 15 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

16.08.2021.