ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" серпня 2021 р. Cправа № 902/558/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Департаменту комунального майна Вінницької міської ради (вул. Соборна, 36, м. Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних технологій" (вул. Театральна, буд.47, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 39476,11 грн.

В С Т А Н О В И В :

Департамент комунального майна Вінницької міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних технологій" про стягнення 36 525,34 грн. заборгованості з орендної плати.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди №ДЖГ-23 від 21.11.2019 в частині виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів.

Ухвалою від 02.06.2021 суд постановив позовну заяву Департаменту комунального майна Вінницької міської ради №01-00-011-37108 від 27.05.2021 залишити без руху та встановити Департаменту комунального майна Вінницької міської ради строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня отримання даної ухвали.

11.06.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява б/н без дати (вх. номер канцелярії 01-34/5399/21 від 11.06.2021) про усунення недоліків позовної заяви, у додатках до якої надано опис-вкладення, який є доказом направлення позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 14.06.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/558/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала направлена позивачу на вказану в позовній заяві адресу електронної пошти.

16.08.2021 до суду від позивача надійшла заява в якій зазначено, що у позовній заяві в прохальній частині допущено описку, яку позивач просить врахувати при прийнятті рішення.

Щодо повідомлення відповідача суд зазначає наступне.

Ухвала суду, направлена на адресу відповідача зазначену у Витязі з ЄДРЮО ФОП ГФ: вул. Театральна, буд.47, м. Вінниця, 21100. Конверт з ухвалою повернуто до суду 01.07.2021 з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Листом Міністерства юстиції України від 06.08.2014 р. № 404-0-2-14/8.1 «Щодо визначення терміну місцезнаходження юридичної особи» повідомлено, що згідно зі статтею 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі ЄДР) щодо юридичної особи мають міститися відомості, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до частини першої вищезазначеної статті Закону відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору. Форми реєстраційних карток, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 14 січня 2011 року № 3178/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 року за № 1207/19945, містять поля для зазначення відомостей про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до статті 1 Закону місцезнаходження юридичної особи адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Водночас статтею 93 Цивільного кодексу України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Слід враховувати, що норми чинного законодавства оперують поняттями місцезнаходження юридичної особи і не містять визначень щодо фактичної чи юридичної адреси юридичної особи. Законом України від 3 березня 2005 року № 2452 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до статті 88 Цивільного кодексу України, частин другої та четвертої статті 57 Господарського кодексу України, які передбачають виключення відомостей про місцезнаходження юридичної особи із переліку відомостей, що мають обов`язково міститися в установчих документах юридичної особи. При цьому частиною першою статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Вимоги до змісту статуту господарського товариства встановлені статтею 4 Закону України Про господарські товариства, відповідно до положень якої відомості про місцезнаходження товариства мають міститися в установчих документах. Водночас частиною третьою статті 8 Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 27 Закону однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, які застосовуються і при державній реєстрації змін до установчих документів, є, зокрема, невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону.

Ураховуючи вищевикладене, у разі відсутності в установчих документах товариства відомостей про його місцезнаходження державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації юридичної особи (змін до установчих документів) на підставі невідповідності установчих документів вимогам частини третьої статті 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.11.2019 між Департаментом комунального майна Вінницької міської ради (позивач, в договорі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних технологій» (відповідач, в договорі Орендар) укладено договір оренди приміщень/ будівель, споруд/ № ДЖГ-23 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №2900 від 21.11.2019 вбудовані приміщення (№12:№1-6 з урахуванням площі загального користування) загальною площею 79,82 м.кв. другого поверху двопеверхової будівлі (літ А) за адресою м. Вінниця, вул. Театральна, 47 (далі Об`єкт), вартістю 533517,00, визначеною незалежною оцінкою встановленою станом на 31.01.2017 та затвердженою рішенням виконавчого комітету міської ради №416 від 16.11.2017, який знаходиться на балансі департаменту житлового господарства Вінницької міської ради.

Характер використання об`єкта: - розміщення майстерні по ремонту оргтехніки (№3 та №4, з урахуванням площ загального користування) - 55,34 м2; - розміщення офісу (№5, з урахуванням площі загального користування) - 24,48 м2 (п. 1.2. Договору).

Об`єкт передається Орендарю згідно з актом прийому-передачі. Строк оренди визначається з 06.12.2019р. до 06.12.2020р. Договір оренди набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 1.3.-1.5. Договору).

Орендна плата перераховується на рахунок 3422 „Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету, відкритий в органах Державної казначейської служби України щомісячно, не пізніше останнього числа поточного місяця. Орендна плата за базовий місяць (жовтень) при укладанні договору оренди складає 5064,37 гри., крім того ПДВ 20% (п. 2.1. Договору).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця (крім бюджетних установ чи закладів) (п. 2.2. Договору).

Орендна плата нараховується з моменту підписання акта прийому-передачі об`єкта (п. 2.3. Договору).

При частковій сплаті орендної плати в першу чергу зараховуються витрати Орендодавця пов`язані з одержанням виконання грошових зобов`язань, в другу - пеня за прострочення платежів, а потім орендна плата, згідно статті 534 ЦК України (п. 2.4. Договору).

Своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання і припиняється через дванадцять місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 2.5. Договору).

Орендодавець зобов`язується: передати Орендарю в оренду об`єкт по Акту прийому-передачі, який підписується Орендодавцем, балансоутримувачем та Орендарем. У разі не підписання акту прийому-передачі, договір вважається не укладеним (п. 4.1. Договору).

Орендар зобов`язується, поміж іншого: Вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі. На вимогу Орендодавця проводити звірки взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти. Після закінчення терміну дії договору оренди, якщо немає згоди Орендодавця на його продовження або у випадку дострокового припинення (розірвання) договору здати об`єкт згідно з Актом прийому-передачі балансоутримувачу на наступний день після закінчення терміну, визначеного договором. Зобов`язання по сплаті орендної плати за договором оренди припиняється з моменту здачі об`єкта за актом прийому-передачі (ст. 795 ЦК України). Всі поліпшення, весь інвентар і обладнання, встановлені Орендарем за власний рахунок без дозволу Орендодавця, які не можуть бути відокремлені без пошкодження об`єкта оренди, переходять у власність Орендодавця безоплатно. (п. 4.2. Договору).

Орендодавець має право, поміж іншого: розірвати договір оренди в односторонньому порядку та виселити Орендаря без надання іншого приміщення у випадках: - невиконання умов договору, руйнування чи використання об`єкта не за призначенням, визначеним у підпункті 1.2. розділу І даного договору, про що повинен бути складений відповідний акт; - створення своєю діяльністю нестерпних умов для проживання громадян (роботи установи, підприємства) чи користування інших орендарів приміщення (будівлі, споруди) і не реагування на попередження, про що повинно бути засвідчено відповідними службами; - порушення строків визначених п.п. 2.1. перерахування орендних платежів; - самовільної здачі об`єкта в суборенду; - самовільного перепланування об`єкта (п. 5.1. Договору).

Договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу Орендодавця у разі неналежного виконання Орендарем зобов`язань взятих за договором та з інших підстав, передбачених нормативними актами України (п. 6.3. Договору).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором з березня 2020 не виконував тому між сторонами 23.07.2020 була укладена Угода про розірвання договору оренди приміщень /будівель, споруд/ №ДЖГ-23 від 21.11.2019, відповідно до умов якої Сторони вирішили розірвати з 01.07.2020р. договір оренди приміщень /будівель, споруд/ №ДЖГ-23 від 21.11.2019р. (в подальшому 'договір оренди) вбудовані приміщення (прим. №12: №1-№6, з урахуванням площі загального користування) загальною площею 79,82м2 другого поверху двоповерхової будівлі (літ. А) за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 47. Повернення об`єкта оренди оформлюється актом прийому-передачі. З цього моменту договір оренди вважається припиненим. В разі наявності заборгованості з орендної плати, що виникла під час дії договору оренди до моменту передачі приміщення по акту прийому-передачі, "Орендар" зобов`язаний її погасити з урахуванням нені. Зобов`язання, взяті за договором оренди припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач 29.10.2020 на виконання вимог Угоди від 23.07.2020 передав позивачу приміщення до договору оренди №ДЖГ-23 від 21.11.2019, що підтверджується обопільно підписаним Актом прийому-передачі приміщень від 29.10.2020 (а.с. 17).

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання по повній оплаті орендної плати та пені за період з березня 2020 по жовтень 2020 (включно) не виконав.

Для досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача лист №06-00-013-29348 від 27.04.2021 в якому вимагав та зобов`язував відповідача протягом п`яти днів з моменту отримання даної претензії оплатити наявний борг з орендної плати в сумі 36525,34 грн та пеню в розмірі 2950,77 грн.

У відповідь на претензію відповідач направив позивачу лист без номеру та дати який зареєстровано відділом звернень позивача 17.05.2021 за № 06-21-28921, в якому відповідачем зазначено, що підприємством з травня 2020 року не здійснюється підприємницька діяльність, наймана праця відсутня, банківськими рахунками підприємство не користується. Причиною цієї кризи є епідемія, саме тому сплачувати орендну плату та здійснювати будь-які інші платежі не в змозі.

Несплата відповідачем орендної плати у строки обумовлені договором слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 36525,34 грн. - основного боргу та 2950,77 грн. - пені.

Дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

З моменту укладення сторонами Договору оренди приміщень /будівель, споруд/ №ДЖГ-23 від 21.11.2019 між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору про оренду майна а, відтак, правовідносини, які виникли у зв`язку з його виконанням регулюються положеннями глави 58 ЦК України, глави 30 ГК України.

Згідно із ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст.286 ГК України).

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доводи позивача щодо наявності заборгованості відповідача у визначеному в позовній заяві розмірі підтверджуються письмовими доказами наявними у матеріалах справи.

Всупереч наведеним вище процесуальним нормам відповідач не подав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі майна в оренду відповідачу і факт повернення орендованого майна позивачу та відсутність повної і своєчасної, за період з березня 2020 по жовтень 2020 (включно), зі сторони відповідача, оплати за орендоване майно.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 36525,34 грн заборгованості є правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів, позивачем заявлено до стягнення 2950,77 грн. пені.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2.5. Договору оренди своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання і припиняється через дванадцять місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіркою правильності нарахування 2950,77 грн. - пені судом помилок не виявлено, а розрахунок позивача відповідає умовам договору та нормам законодавства, а тому підлягає задоволенню в сумі заявленій позивачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних технологій" (вул. Театральна, буд.47, м. Вінниця, 21100, ) на користь Департаменту комунального майна Вінницької міської ради (вул. Соборна, 36, м. Вінниця, 21050, ) заборгованість по орендній платі за договором №ДЖГ- 23 від 06.12.2019, у розмірі 36525,34 грн та пені у розмірі 2950,77 грн (за наступними реквізитами: Отримувач ГУК у м. Він. області/ м.Вінниця/00000000 Банк отримувача Казначейство України Номер рахунку (ІВАN) UА0002856).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних технологій" (вул. Театральна, буд.47, м. Вінниця, 21100, ) на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100, ) 2270,00 грн. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відому суду адресу електронної пошти позивача .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 17 серпня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 36, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Театральна, буд.47, м. Вінниця, 21100)