ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 серпня 2021 року м. ХарківСправа № 910/18344/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про видачу дублікату наказу у справі

за позовом ФОП Колінської Оксани Володимирівни, с. Верба
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Група Стандарт", м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Зернова група Стандарт" звернулась ФОП Колінська О.В. У позові остання просила суд стягнути з відповідача 18593,20 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг з перевезення за усною домовленістю між сторонами. Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача 1431,68 грн. інфляційних втрат та 435,54 грн. 3% річних. Витрати по оплаті судового збору позивачка просила суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.12.2016 було задоволено позовні вимоги частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Група Стандарт" (61009, м. Харків, вул. Достоєвського, 22-Б, офіс 44, код ЄДР 39674820) на користь ФОП Колінської Оксани Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - 18593,20 грн. основної заборгованості, 410,00 грн. 3% річних, 978,15 грн. інфляційних та 1345,74 грн. судового збору.

27.12.2016, на виконання зазначеного вище рішення, господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

06.08.2021 до господарського суду Харківської області надійшла заява Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (вх. №18414 від 06.08.2021) про видачу дублікату наказу у справі №910/18344/16.

Відповідно до пункту 9 частини першої Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-19 від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинністю цією редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи, вищенаведені приписи статті 3 Господарського процесуального кодексу України, розгляд даної заяви здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням змін, які набрали чинності 15.12.2017.

Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до вимог частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частина третя статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наказ є виконавчим документом.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.10 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи, що нормами ГПК України не передбачено обов`язкового розгляду таких заяв у судовому засіданні, суд розглядає подання про видачу дублікату наказу без виклику представників сторін.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що наказ у справі №910/18344/16 було пред`явлено до виконання в строк, заявником надано довідку про втрату зазначеного наказу, заява про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", яка є чинною, дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 232-235, п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву (вх.№18414 від 06.08.2021) Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про видачу дублікату наказу у справі № 910/18344/16.

Видати дублікат наказу господарського суду Харківської області від 27.12.2016 у справі №910/18344/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Група Стандарт" (61009, м. Харків, вул. Достоєвського, 22-Б, офіс 44, код ЄДР 39674820) на користь ФОП Колінської Оксани Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - 18593,20 грн. основної заборгованості, 410,00 грн. 3% річних, 978,15 грн. інфляційних та 1345,74 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала підписана 12 серпня 2021 року.

Суддя О.В. Погорелова