ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" серпня 2021 р. Справа № 906/349/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Миханюк М.В.

судді Саврій В.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" про забезпечення позову в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" на рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 (повний текст складено 03.06.2021) у справі №906/349/20 (суддя Кравець С.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро"

про стягнення 1560384,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021у справі №906/349/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" про стягнення 1560384,00 грн задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд" 1560384,00 грн в рахунок відшкодування вартості: жатки зернової H0635F716513 у розмірі 256620,00 грн; жатки зернової у розмірі 222240,00 грн, жатки зернової H00635F716448 у розмірі 256620,00 грн, жатки зернової у розмірі 222240,00 грн, жатки зернової H00635F706886 у розмірі 184320,00 грн, жатки б/у Джон Дір 630F:2005, заводський номер H00630F706088 у розмірі 205200,00 грн, жатки б/у Джон Дір 630F:2008, заводський номер H00630F726769 у розмірі 213144,00 грн; 23405,76 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийняти судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нормагро" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі №906/349/20 (головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.) поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" на рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі №906/349/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" на рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі №906/349/20. Зупинено дію рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі №906/349/20. Призначено справу №906/349/20 до розгляду на 07 вересня 2021 р. об 14:30 год.

10.08.2021 на адресу апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої останній посилаючись на вимоги ст.ст. 136-139 ГПК України просить апеляційний суд накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд" (ідентифікаційний код: 39106787), відкритих у будь яких банківських установах України, у розмірі 1 560 384,00, а також заборонити державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії, зокрема щодо внесення будь-яких записів про припинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромонтажбуд" (ідентифікаційний код: 39106787), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що 29 червня 2021 року на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі № 906/349/20 було видано наказ №906/349/20, за наслідком чого Приватним виконавцем Волковою Євгенією Олегівною було відкрито виконавче провадження №66039420. В подальшому, в рамках виконавчого провадження №66039420 Приватним виконавцем Волковою Є.О. було накладено арешт на поточні банківські рахунки ТОВ "Нормагро" з метою забезпечення стягнення з останнього грошових коштів у розмірі 1 560 384,00 грн на користь ТОВ "Агромонтажбуд".

В той же час, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі №906/349/20, 15.07.2021 ТОВ "Нормагро" було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення.

17.07.2021 приватним виконавцем Волковою Є.О. в примусовому порядку було стягнуто з ТОВ "Нормагро" на користь ТОВ "Агромонтажбуд" грошову суму у розмірі 1 583 789,76 грн, у зв`язку з чим було знято арешт з поточних банківський рахунків, а 19.07.2021 приватним виконавцем Волковою Є.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66039420.

Отже, станом на дату звернення апелянта із заявою про забезпечення позову, ним було в примусовому порядку виконано рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі № 906/349/20 шляхом примусового стягнення з ТОВ "Нормагро" на користь ТОВ "Агромонтажбуд" грошових коштів у розмірі 1583 789,76 грн.

Разом з тим заявник зазначає, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Агромонтажбуд" з 08.06.2021 перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, про що зроблено відповідний запис №014006909.

Враховуючи, що ТОВ "Нормагро" у примусовому порядку та в повному обсязі виконано рішення Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 у справі №906/349/20, а ч.1 ст.333 ГПК України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання у випадку скасування судового рішення, останній вважає, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки до моменту прийняття Північно-західним апеляційним господарським судом постанови за результатами перегляду оскаржуваного рішення з боку ТОВ "Агромонтажбуд" може бути використано «право на зло», шляхом вчинення низки фраудаторних дій, що унеможливлять поворот виконання рішення суду та здійснення ефективного поновлення порушених прав, що є основною засадою господарського судочинства.

Крім того, перебування ТОВ "Агромонтажбуд" у стані припинення та подальше завершення процедури ліквідації даної юридичної особи, на думку заявника, повністю позбавить ТОВ "Нормагро" будь-якої можливості на здійснення повороту виконання рішення суду, у випадку задоволення Північно-західним апеляційним господарським судом відповідної апеляційної скарги.

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 11 серпня 2021 року у справі №906/349/20 в зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого Павлюк І.Ю. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №906/349/20 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І.

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 11 серпня 2021 року у справі №906/349/20 в зв`язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Демидюк О.О. та судді члена колегії Савченка Г.І. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №906/349/20 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А.

Розглянувши вказану заяву, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 2 ст. 45 ГПК встановлено, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Отже, пред`явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Згідно з положеннями статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Верховним Судом у постанові № 913/257/18 від 08.10.2018 року було роз`яснено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Отже, з аналізу норм ч.ч. 1, 2 статті 136, ч.ч. 1, 11 статті 137 ГПК України вбачається, що забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про те, що право на подання заяви про забезпечення позову при вирішенні спору по суті як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, належить саме позивачу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що процесуальним законом передбачається можливість вжиття заходів щодо забезпечення позову під час вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення (ч.6 ст.331 ГПК України), а також під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення (ч.8 ст.333 ГПК України). Однак, апеляційним судом на даний момент не розглядається питання про поворот виконання судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234-235 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормагро" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.