РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/553/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір"
доДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
простягнення 2 680 330 грн 00 коп.
Представники сторін:
від позивача:Омельченко О.М. - адвокат на підставі ордера
від відповідача:Берестовенко О.М. - представник згідно витягу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" з вимогами до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2 497 664 грн 18 коп. заборгованості за договором на постачання товару від 14.05.2020 № 53-123-01-20-06395, в тому числі: 2 390 718 грн 06 коп. основного боргу, 80 917 грн 74 коп. інфляційних втрат та 26 028 грн 38 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на постачання товару від 14.05.2020 № 53-123-01-20-06395 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 2 390 718 грн 06 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 80 917 грн 74 коп. інфляційних втрат та 26 028 грн 38 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/553/21, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.02.2021.

08.02.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

12.02.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, заява про розгляд справи без участі представника позивача та заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою корись 2 390 718 грн 06 коп. основного боргу, 114 283 грн 93 коп. інфляційних втрат та 31 726 грн 17 коп. 3 % річних.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, суд приймає збільшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 390 718 грн 06 коп. основного боргу, 114 283 грн 93 коп. інфляційних втрат та 31 726 грн 17 коп. 3 % річних.

У підготовчому засіданні 15.02.2021 судом оголошено перерву до 22.03.2021, про що сторін повідомлено ухвалою.

22.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Підготовче засідання, призначене на 22.03.2021, не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 підготовче засідання призначено на 17.06.2021.

15.06.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.06.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою корись 2 390 718 грн 06 коп. основного боргу, 233 715 грн 97 коп. інфляційних втрат та 55 895 грн 97 коп. 3 % річних.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, суд приймає збільшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 390 718 грн 06 коп. основного боргу, 233 715 грн 97 коп. інфляційних втрат та 55 895 грн 97 коп. 3 % річних.

У підготовчому засіданні 17.06.2021 суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.07.2021, про що сторін повідомлено ухвалою суду.

09.07.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про визначення судом в рішення розрахунку 3 % річних в порядку статті 238 ГПК України.

12.07.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

15.07.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 15.07.2021 судом оголошено перерву до 12.08.2021, про що сторін повідомлено ухвалою.

У судове засідання 12.08.2021 з`явилися представники сторін та надали пояснення.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 12.08.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" (постачальник за договором) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-20-06395 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 30190000-7 по ДК 021:2015 - офісне устаткування та приладдя різне (канцелярські товари) (далі - товар), у кількості, асортименті та за цінами, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019 року.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. договору загальна вартість товару є твердою та складає: разом без ПДВ - 1 992 265,05 грн. Крім того ПДВ 20 % - 398 453,01 грн. Всього з ПДВ - 2 390 718,06 грн.

За даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2., 5.1. цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Згідно з пунктами 3.1., 3.2. договору постачання здійснюється протягом 90 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 25.10.2020, на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

3 товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, підтверджуючий якість товару, або сертифікат якості, або паспорт виробника, або паспорт якості, або копії висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, належним чином завірені постачальником, або гарантійний лист постачальника.

Пунктом 3.3. визначено, що датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

У пункті 5.1. договору зазначено, що приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції П-6 і П-7.

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 12.1. цього договору, та закінчується 31.12.2021 (пункти 12.1., 12.2. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури: від 01.06.2020 № КЦ-00000766 на суму 1 360 752 грн 54 коп., від 15.06.2020 № КЦ-00000831 на суму 926 096 грн 34 коп., від 20.07.2020 № КЦ-00001175 на суму 98 752 грн 38 коп., від 17.09.2020 № КЦ-00001563 на суму 5 116 грн 80 коп.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору на постачання товару від 14.05.2020 № 53-123-01-20-06395 позивач поставив, а відповідач прийняв товар відповідно до наявних в матеріалах справи підписаних між сторонами належним чином засвідчених копій видаткових накладних: від 16.06.2020 № КЦ-02000926 на суму 1 360 752 грн 54 коп., від 16.07.2020 № КЦ-02001208 на суму 926 096 грн 34 коп., від 04.09.2020 № КЦ-02001482 на суму 98 752 грн 38 коп., від 18.09.2020 № КЦ-02001540 на суму 5 116 грн 80 коп.

Крім того, позивач зареєстрував податкові накладні: від 16.06.2020 № 900055 на суму 1 360 752 грн 54 коп. (документ прийнято 23.06.2020); від 16.07.2020 № 900123 на суму 926 096 грн 34 коп. (документ прийнято 30.07.2020), від 04.09.2020 № 900015 на суму 98 752 грн 38 коп. (документ прийнято 10.09.2020), від 18.09.2020 № 900119 на суму 5 116 грн 80 коп. (документ прийнято 24.09.2020).

12.01.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією від 12.01.2021 № 06/юр/21 про сплату заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору на постачання товару від 14.05.2020 № 53-123-01-20-06395 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати поставленого позивачем товару згідно вищенаведених накладних, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 2 390 718 грн 06 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 2 390 718 грн 06 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної оплати поставленого позивачем товару за договором на постачання товару від 14.05.2020 № 53-123-01-20-06395, та факту наявності заборгованості у розмірі 2 390 718 грн 06 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 233 715 грн 97 коп. інфляційних втрат та 55 895 грн 97 коп. 3 % річних.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що позивачем невірно визначено період нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки такі нарахування повинні бути здійснені з урахуванням пунктів 3.2., 5.1. договору.

Згідно з пунктом 3.2. договору з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, підтверджуючий якість товару, або сертифікат якості, або паспорт виробника, або паспорт якості, або копії висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, належним чином завірені постачальником, або гарантійний лист постачальника.

Пунктом 3.3. визначено, що датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

У пункті 5.1. договору зазначено, що приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції П-6 і П-7.

Судом розглянуто та частково прийнято вказані твердження, а відтак зроблено перерахунок заявлених до стягнення сум.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити про відсутність в матеріалах справи доказів, з яких би вбачалося проходження вхідного контролю товару.

Отже, за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3 % річних у розмірі: 32 731 грн 09 коп. за період з 27.08.2020 по 15.06.2021 за видатковою накладною від 16.06.2020 № КЦ-02000926 на суму 1 360 752 грн 54 коп.; 19 467 грн 36 коп. за період з 03.10.2020 по 15.06.2021 за видатковою накладною від 16.07.2020 № КЦ-02001208 на суму 926 096 грн 34 коп.; 1 735 грн 90 коп. за період з 14.11.2020 по 15.06.2021 за видатковою накладною від 04.09.2020 № КЦ-02001482 на суму 98 752 грн 38 коп.; 84 грн 07 коп. за період з 28.11.2020 по 15.06.2021 за видатковою накладною від 18.09.2020 № КЦ-02001540 на суму 5 116 грн 80 коп.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 55 895 грн 97 коп. 3 % річних підлягають задоволенню частково на суму 54 018 грн 42 коп.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та встановлено його правильність.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за договором на постачання товару від 14.05.2020 № 53-123-01-20-06395, вимоги позивача про стягнення з відповідача 233 715 грн 97 коп. інфляційних втрат підлягають задоволенню повному обсязі за розрахунком позивача, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних підлягають задоволенню частково за розрахунком суду у розмірі 54 018 грн 42 коп.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат на професійну правничу допомогу згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.01.2021 № 01/УП/21 в загальному розмірі 5 000 грн 00 коп.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2021 між адвокатом Омельченко Олександром Миколайовичем (адвокат за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" (клієнт за договором) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/УП/21 (далі - договір), відповідно до умов з метою належного юридичного забезпечення господарської діяльності клієнта, він доручає, а адвокат зобов`язується надати йому наступну правову (правничу) допомогу, зокрема:

- надати юридичні консультації та роз`яснення, пов`язані зі стягнення в судовому порядку дебіторської заборгованості, наявної у клієнта, з боржника - ДП «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» ІКЮО 24584661 у розмірі 2390718,06 грн по договору на постачання товару від 14.05.2020 року № 53-123-01-20-06395, а також щодо можливості нарахування та стягнення з даного боржника інфляційних втрат, 3 % річних та неустойки від суми наявної заборгованості;

- здійснити пошук інформації у відкритих державних реєстрах про місцезнаходження, фінансовий стан, види економічної діяльності, наявність заборгованості перед іншими контрагентами, бюджетами, банківськими установами, наявність судових проваджень, кримінальних проваджень, перелік учасників, кінцевих бенефеціарних власників, наявність відкритих виконавчих проваджень, відкритої процедури банкрутства щодо боржника - ДП «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» ІКЮО 24584661 та надати клієнту у письмовій формі всю знайдену інформацію;

- підготувати претензію до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про необхідність погашення заборгованості в розмірі 2390718,06 грн за поставлений товар по договору на постачання товару від 14.05.2020 року №53-123-01-20-06395;

- проаналізувати останню судову практику господарських судів в аналогічних справах, в тому числі практику господарського суду, до якого подаватиметься позовна заява;

- підготувати позовну заяву до господарського суду про стягнення з ДП «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» ІКЮО 24584661 дебіторської заборгованості, наявної у клієнта, у розмірі 2390718,06 грн по договору на постачання товару від 14.05.2020 року №53-123-01-20-06395, а також здійснити розрахунок на стягнення з даного боржника інфляційних втрат, 3% річних та неустойки від суми наявної заборгованості, в разі, якщо така можливість передбачена чинним законодавством України;

- представляти інтереси клієнта в господарських судах всіх інстанцій, органах державної влади, органах державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями та в будь-яких інших підприємствах, установах та організаціях для виконання обов`язків по даному договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору гонорар (винагорода) адвоката за надання правової допомоги по даному договору становить 5 000 грн 00 коп. без ПДВ.

У пункті 2.4. договору унормовано, що оплата гонорару здійснюється клієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання рахунку-фактури від адвоката.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що акт приймання-передачі наданих послуг (надалі - акт), підписаний сторонами, є єдиним належним документом, що підтверджує факт надання адвокатом правової допомоги, передбаченої умовами цього договору. Акт містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 (пункт 10.1. договору).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 5 000 грн 00 коп. представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.01.2021 № 01/УП/21, копію рахунку-фактури від 13.01.2021 № 01/УП/21, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 14.01.2021 № 01/УП/21-01, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,копію свідоцтва від 08.10.2019 серії КС № 8275/10, копію ордера від 13.01.2021 № 1079781 та копію платіжного доручення від 13.01.2021 № 307583469.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Омельченко О.М. адвокат надав клієнту наступні юридичні послуги загальним обсягом затраченого часу 11 годин 30 хвилин роботи адвоката:

1. Надав усну юридичну консультацію щодо можливості стягнення в судовому порядку дебіторської заборгованості з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" ІКЮО 24584661 у розмірі 2390718,06 грн по договору на постачання товару від 14.05.2020 року №53-123-01-20-06395, а також щодо можливості нарахування та стягнення з даного боржника інфляційних втрат, 3% річних та неустойки від суми наявної дебіторської заборгованості, щодо форм господарського судочинства та розміру судового збору, який підлягає сплаті в залежності від обраної форми господарського судочинства - 0,5 год. (півгодини).

2. Вивчив, проаналізував документи щодо здійснених фінансово-господарських взаємовідносин та проведених операцій між ТОВ "Український папір" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" по договору на постачання товару від 14.05.2020 року № 53-123- 01-20-06395 - 0,5 год. (півгодини).

3. Підготував претензію на суму 2390718,06 грн. до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" про необхідність погашення заборгованості за поставлений товар по договору на постачання товару від 14.05.2020 року № 53-123-01-20-06395 - 0,5 год. (півгодини).

4. Проаналізував останню судову практику, а саме: рішення Господарського суду міста Києва в аналогічних справах: від 06.08.20 № 910/5434/20; від 06.08.20 №910/18323/19, від 01.10.20 № 910/10198/20, від 11.11.2020 № 910/9871/20, від 18.11.2020 №910/15189/20 від 24.11.2020 № 910/11362/20, від 24.12.20 № 910/16745/20, від 24.12.20 № 910/17395/20;

- постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.20 №908/3128/19;

- постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду: від 14.01.19 № 905/1246/18, від 10.04.19 № 905/2043/18, від 01.08.19 № 915/237/18, від 13.09.19 № 905/909/19, від 14.11.19 № 910/9302/19 - 1 (одна) година.

5. Сформував правову позицію у справі - 0,5 год. (півгодини).

6. Здійснив пошук інформації у відкритих державних реєстрах про місцезнаходження, фінансовий стан, види економічної діяльності, наявність заборгованості перед іншими контрагентами, бюджетами, банківськими установами, наявність судових проваджень, кримінальних проваджень, перелік учасників, кінцевих бенефеціарних власників, наявність відкритих виконавчих проваджень, відкритої процедури банкрутства щодо боржника - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та передав клієнту у письмовій формі всю знайдену інформацію - 0,5 год. (півгодини).

7. Здійснив розрахунок інфляційного збільшення боргу (інфляційних втрат) в розмірі 80917,74 (вісімдесят тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 74 копійки, трьох відсотків річних у розмірі 26028,38 (двадцять шість тисяч двадцять вісім) гривень 38 копійок. Підготував обґрунтований розрахунок сум, що стягуються - 2 год. (дві години).

8. Підготував позовну заяву до Господарського суду міста Києва про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ІКЮО 24584661 заборгованості у розмірі 2390718,06 грн по договору на постачання товару від 14.05.2020 року № 53-123-01-20-06395, інфляційного збільшення боргу (інфляційних втрат) в розмірі 80917,74 грн, трьох відсотків річних у розмірі 26028,38 грн, судових витрат в загальному розмірі 42464,96 грн. - 6 (шість) годин.

Гонорар (винагорода) адвоката за надану правову допомогу клієнту по договору у загальному обсязі 11 (одинадцять) годин 30 хвилин роботи адвоката складає 5000,00 (п`ять тисяч) гривень без ПДВ.

Згідно із частинами 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач зазначає, що заявлена сума не відповідає критеріям реальності та розумності; вартість адвокатських послуг має неспівмірний розмір з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; опис виконаної роботи є завищеним; наявна мінімальна кількість підготовлених документів, які подані до справи; проведено мінімум аналітичної роботи адвоката; витрати не співмірні із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, ціною позову; відсутній публічний інтерес до справи.

Наведені відповідачем у клопотанні доводи щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги відхиляються судом, оскільки є необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на заявлену ціну позову та розмір витрат на послуги адвоката, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на відшкодування адвокатських послуг є співрозмірним із предметом позову та ступенем складності справи.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов у даній справі задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 996 грн 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., 55001, ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" (вул. Куренівська, 2Б, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код 25394112) заборгованість у розмірі 2 390 718 (два мільйона триста дев`яносто тисяч сімсот вісімнадцять) грн 06 коп. основного боргу, 233 715 (двісті тридцять три тисячі сімсот п`ятнадцять) грн 97 коп. інфляційних втрат, 54 018 (п`ятдесят чотири тисячі вісімнадцять) грн 42 коп. 3 % річних, витрати по сплаті судового збору у розмірі 40 176 (сорок тисяч сто сімдесят шість) грн 79 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 996 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн 50 коп.

3. В іншій частині заявлених позовних вимог про стягнення 1 877 грн 55 коп. 3 % річних відмовити.

4. Зазначити в рішенні про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 18.08.2021

Суддя Н.Б.Плотницька