ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/723/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; )
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (юридична адреса: 62801, Харківська обл., Печенізький р-н, селище міського типу Печеніги, вул. Поштова, буд. 2; фактична адреса: 61007, м. Харків, вул. Свистуна, буд. 1; ) , 2) Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - Зубков А.Є., ордер ХС№70957 від 09.11.20;

відповідачів - не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

05.03.2021 Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" та Фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" та Фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 857 893,60 грн., з яких: суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 552 399,68 грн., суму заборгованості по відсоткам у розмірі 0,34 грн., суму заборгованості по комісії у розмірі 245 000,00 грн., пеню на суму простроченої заборгованості у розмірі 40 317,27 грн., штраф у розмірі 20 176,31 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, з урахуванням уточнення позовних вимог.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання 1-м відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у позивача виникло право вимоги до 2-го відповідача у відповідності до договору поруки.

На виконання вимог статті 176 ГПК України, судом було сформовано інформаційну довідку із застосуванням програмних засобів на підставі відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова про реєстрацію місця проживання Фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2021 позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" залишено без руху. Надано позивачу строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

05.04.2021 на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 24.03.2021 через канцелярію суду представником позивача надано заяву про усунення недоліків (вх.№7611 від 05.04.2021), в якій повідомив про те, що 02.04.2021 на електронну пошту позивача надійшла копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, позивач просив суд долучити, зокрема, нову редакцію позовної заяви (уточнення позовних вимог) та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 26.01.2021 Серія НОМЕР_2 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.04.2021 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до розгляду та відкрито провадження у справі №922/723/21. Визначено, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 28.04.2021. Відповідачам, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачам, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Встановлено відповідачам строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст. 167 ГПК України. Звернуто увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження. Запропоновано учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2021 відкладено підготовче засідання на 26.05.2021.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 26.05.2021 продовжено строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 09.06.2021.

07.06.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№13293 від 07.06.2021), в якому просив суд відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" та Фізичної особи ОСОБА_1 суми заборгованості по комісії у розмірі 245 000,00 грн., пені на суму простроченої заборгованості у розмірі 40 317,27 грн. та штрафу у розмірі 20 176,31 грн.

Так, на думку представника 1-го відповідача вищезазначена прострочена заборгованість розрахована в період дії заборони нарахування неустойки, штрафу, пені за таке прострочення під час карантину. Зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" на даний час не заперечує проти стягнення основної заборгованості. Стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" буде продовжувати виплату заборгованості. Також, представника 1-го відповідача зазаначив, що ТОВ «Харелектромет» на даний час, як і більшість, підприємств переживає важкий фінансовий стан. Так, постановою про арешт майна боржника від 29.09.2020 у ВП№63146157 було накладено арешт на все майно ТОВ «Харелектромет». В подальшому 27.10.2020 було також відкрито ВП№63427172 та накладено арешт вказаною постановою на розрахункові рахунки товариства у сумі 482 881,00 грн., 28.12.2020 також було накладено арешт на розрахункові рахунки ТОВ «Харелектромет» контрагентом ТОВ «Леополі». Вказані обставини свідчать про вкрай скрутне фінансове становище ТОВ «Харелектромет». Разом з цим, 25.01.2021 пішов із життя ОСОБА_2 , який був поручителем за цими Договорами, а також до недавного часу й генеральним директором ТОВ «Харелектромет». Довге лікування від COVID-19 не дало результату, тому ІНФОРМАЦІЯ_1 не стало ОСОБА_2 . На даний час ТОВ «Харелектромет» було продовжено простій на підприємстві з 01 червня 2021 року до 30 червня 2021 року включно. Працівникам підприємства дозволено бути відсутніми на роботі, перебуваючи вдома, до закінчення простою. Таким чином, на разі товариство не працює, випуску продукції не здійснюється, тому вищевказані обставини вказують на дуже скрутне фінансове становище ТОВ «Харелектромет», однак товариство намагається виплачувати свої грошові зобов`язання.

Крім того, для захисту своїх інтересів та підтвердження дії форс-мажорних обставин представник 1-го відповідача надав сертифікат Торгово-промислової палати України про наявність форс-мажорних обставин від 02.11.2020 щодо контрагентів товариства.

Також, представник 1-го відповідача просив суд відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 857 893,60 грн. ТОВ «Харелектромет» переконаний, що предмет договору поруки №Т.05.10.2018 І6426 від 29 грудня 2018 року визначено як надання поруки поручителем перед Кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Харелектромет» зобов`язань за заявою-договору №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «Таскомбанк» від 29.12.2018. На переконання 1-го відповідача, з договору поруки не вбачається, яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин, який як основне зобов`язання забезпечене порукою, ані поточний рахунок, на який надається послуга кредитного ліміту. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою. За таких підстав, ТОВ «Харелектромет» не погоджується з твердженнями позивача, що договір поруки №Т.05.10.2018 І6426 від 29 грудня 2018 року укладено саме в забезпечення виконання зобов`язань за заявою-договору №ID5776945 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «Таскомбанк» від 29.12.2018, як такими, що жодним чином не узгоджені сторонами договору поруки та матеріалами справи не підтверджені.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2021 відкладено підготовче засідання на 30.06.2021.

23.06.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№14724 від 23.06.2021). Так, представник позивача зазначив, що нарахування комісії є погодженою сторонами умовою кредитного договору, а не штрафною санкцією нарахованою у період карантину. Стверджує, що заява-договір про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів від 26.12.2018 засвідчена підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" ОСОБА_2 та містить підтвердження поінформованості та ознайомленості позичальника із Правилами обслуговування корпоративних клієнтів та тарифами банку.

Також, на переконання представника позивача, п.8 «Прикінцеві положення» ГК України передбачено звільнення від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення, якщо прострочення платежів виникло в період дії карантину. Однак, з розрахунку заборгованості ТОВ "Харелектромет", станом на 21.03.2021 вбачається, що прострочення платежів як по тілу кредиту, так і по комісії виникло з 29.09.2019. Таким чином, прострочення платежів по вищезазначеному кредитному договору, укладеного з ТОВ "Харелектромет" виникло задовго до періоду дії карантину. Отже, п.8 «Прикінцеві положення» ГК України не звільняє ТОВ "Харелектромет" від сплати пені та штрафу. Таким чином на думку представника позивача, вимога ТОВ "Харелектромет" щодо відмови у нарахуванні комісії, пені та штрафу є незаконною, безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Разом з цим представник позивача вказав на твердження ТОВ "Харелектромет", з якого вбачається, що з договору поруки неможливо встановити правочин, який як основне зобов`язання забезпечене порукою не відповідає дійсності, оскільки в п.1.1 договору поруки №Т05.10.2018 І6426 від 29.12.2018 зазначено, що поручитель ОСОБА_1 зобов`язується відповідати перед AT "ТАСКОМБАНК", на засадах солідарного боржника за виконання в повному обсязі ТОВ "Харелектромет" зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») від 29 грудня 2018 року.

Надані представником позивача додаткові пояснення суд розцінює як відповідь на відзив, приймає їх до розгляду та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 30.06.2021 відкладено підготовче засідання на 07.07.2021.

06.07.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" надав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№15712 від 06.07.2021). Так, представник 1-го відповідача зазначив, що розрахунок пені надано за період 23.08.2020 - 01.02.2021, а розрахунок штрафу та комісії за період 23.08.2020 - 23.02.2021. Таким чином, сам позивач визначив розрахунок всіх штрафних санкцій в період дії на території України форс-мажорних обставин. Також, представник 1-го відповідача не погоджується з твердженням позивача, що договір поруки №Т05.10.2018 І6426 від 29.12.2018 укладено саме в забезпечення зобов`язання за заявою-договором №ID5776945 від 29.12.2018.

В підготовчому судовому засіданні 07.07.2021 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.08.2021.

28.07.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх.№17634 від 28.07.2021). Так, представник позивача стверджує, що прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" платежів по спірному кредитному договору виникло задовго до періоду дії карантину.

Присутній в судовому засіданні 04.08.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" в судове засідання не з`явився. Проте, через канцелярію суду 03.08.2021 надав клопотання (вх.№18100 від 03.08.2021) про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Фізична особа ОСОБА_1 явку свого представника в судове засідання 04.08.2021 не забезпечила.

Процесуальні документи щодо розгляду даної справи направлялися на адресу 2-го відповідача, проте судову кореспонденцію було повернуто на адресу суду без доказів вручення.

Також, секретарем судового засідання 21.05.2021 було оформлено телефонограму щодо порушення провадження у справі та відкладення підготовчого засідання на номер телефону вказаний позивачем в позовній заяві, як засіб зв`язку із 2-м відповідачем. Проте, як вбачається із телефонограми, абонент за вказаним номером не відповів.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Суд звертає увагу, що адреса, на яку направлялися судом процесуальні документи, також зазначена 2-м відповідачем у спірному договорі та, як вбачається із копії паспорту ОСОБА_1 , наявного в матеріалах справи, є останнім місцем реєстрації ОСОБА_1 .

Разом з цим суд приймає до уваги, що згідно відомостей зазначених в ЄДПОУ та документації наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет", засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" є ОСОБА_1 , тобто 2-й відповідач.

Враховуючи вищезазначене, оскільки 1-й відповідач забезпечив участь свого представника в розгляді даної справи, з цього слідує, що 2-му відповідачу було достеменно відомо про відкриття провадження по даній справі.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Проте, станом на 04.08.2021 від 2-го відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Вирішуючи клопотання представника 1-го відповідача про відкладення розгляду справи, протокольною ухвалою суду було відмовлено у його задоволенні з наступних підстав.

Частиною 2 статті 195 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

У відповідності частини 2 статті 195 ГПК України строк на розгляд справу по суті закінчується 06.07.2021.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

При цьому, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ст.219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 04.08.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

29.12.2018 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (позичальник) було укладено заяву-договір №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі - Заява-договір) (а.с.20-21 т.1).

Відповідно до п.1.1. Заяви-договору, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 , відкритий у AT "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес (п.1.2.Заяви-договору).

Розділом 2. Заяви-договору передбачено умови надання кредиту, згідно яких:

- розмір кредиту становить 1 000 000,00 грн.;

- вартість кредиту:

1) розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,0001 % річних;

2) розмір комісійної винагороди становить 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно);

- терміни і порядок погашення кредиту: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього Договору.

- термін повернення кредиту: 29.12.2020.

Відповідно до п.3.1. Заяви-договору, позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту.

Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в п. 2.6. цього Договору (п.3.2.Заяви-договору).

Пунктом 3.3. Заяви-договору встановлено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день.

Відповідно до п.4.1.Заяви-договору, цей Договір, правила обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» та цінові параметри продукту є кредитним договором.

Цей Договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку із чим:

- умови цього Договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому;

- особа, що виявила намір укласти Договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов Договору або запропонувати включення до договору своїх умов;

- у випадку незгоди зі змістом та формою цього Договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти Договір має право відмовитися від його укладення;

- вимоги щодо зміни або розірвання цього Договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього Договору та законодавства України (п.4.2.Заяви-приєднання).

Підписання Договору є підтвердженням наміру позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладання Договору (п.4.3.Заяви-договору).

Пунктом 4.4. Заяви-договору визначено, що строк дії Договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК».

В матеріалах справи міститься витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерному товаристві "ТАСКОМБАНК", введених в дію з 2018 року (надалі - Правила) (а.с.73-77 т.1).

Відповідно до п.18.2.1.2. Правил, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (згідно графіку погашення кредиту). Банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами Договору. Остаточний строк погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Сторони домовились, що згідно зі ст.ст.212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення зобов`язання, має право змінити умови користування кредитом, встановивши інший строк його повернення. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банкінг "ТАС24|БІЗНЕС", sms- повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за кредитом у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, строком повернення кредиту є дата останнього платежу.

Згідно з п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт - «Кредит на розвиток бізнесу»), при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій Формі.

Відповідно до п.18.2.2.2.5 Правил, клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за кредитом, клієнт доручає банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

У разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.18.2.1.2., клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу (п.18.2.1.5.Правил).

У разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів та комісії за користування кредитом, передбачених цим розділом Правил, або строків повернення кредиту, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.18.2.5.1.Правил).

Відповідно до п.18.2.5.1. Правил, нарахування неустойки та/або штрафу, який визначений в Цінових параметрах, за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом. У випадку порушення цільового використання кредиту клієнт сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. Сплата штрафу здійснюється в гривні.

Сторони домовились, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих процентів, комісії, штрафу та інших винагород, право банку на отримання яких передбачено цим розділом Правил, становить 15 років (п.18.2.5.3.Правил).

Згідно протоколу ТОВ "Харелектромет" №14 від 21.12.2018, Генеральний директор ОСОБА_2 був уповноважений укласти з банком кредитний договір з метою отримання ТОВ "Харелектромет" кредиту у сумі не більше 1000000,00 грн. (а.с.36-37 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, Заяву-договір №ID5776945 від 29.12.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» було підписано 29.12.2018 кваліфікованим електронним підписом генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" ОСОБА_2 (а.с.23-24 т.1).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (клієнт) в особі генерального директора ОСОБА_2 29.12.2018 скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинило правочин, підписавши Заяву-договір №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://ca.informiust.ua/ та відображенням КЕП на самому Договорі.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду.

З огляду на зазначене, 29.12.2018 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (позичальник) було укладено Кредитний договір.

Також, сторонами було погоджено графік погашення кредиту (Додаток №1 до Заяви-договору) (а.с.22 т.1).

Як вбачається із графіку погашення кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" зобов`язалось у строк до 29.12.2020 погасити кредит шляхом внесення платежів 29 числа кожного місяці (за винятком лютого місяця - дата платежу 28.02.2019) у загальному розмірі 59 167,09 грн. (за винятком 29.12.2020, де загальна сума платежу складає 59 159,00 грн.).

Як стверджує позивач, до відома клієнта протягом всього періоду обслуговування в AT «ТАСКОМБАНК» регулярно доводилась вся необхідна інформація про банківські послуги та, зокрема, зміст Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК», до яких позичальник приєднався шляхом укладення Заяви-договору №ГО 5776945 від 29.12.2018.

В той же день, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки №Т 05.10.2018 І 6426 (надалі - Договір поруки) (а.с.25-29 т.1).

У відповідності до цього Договору, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" () (надалі - боржник) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») від "29" грудня 2018 року, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (далі - Кредитний договір) (п.1.1. Договору поруки).

Відповідно до п.1.2. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за Кредитним договором, в тому числі:

- повернути кредитору кредит у розмірі 1 000 000,00 грн., у терміни (строки), визначені Кредитним договором та Додатком №1 до Кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше "29" грудня 2020 року;

- щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх зміни згідно умов Кредитного договору, та в строки, що встановлені Кредитним договором;

- щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми виданого кредиту в порядку, встановленому Кредитним договором;

- сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором;

- у випадках, передбачених Кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із Кредитного договору;

- інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі, збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами Кредитного договору.

Виконанням зобов`язань, забезпечених цим Договором, вважається виконання боржником своїх зобов`язань, зазначених в п.1.2. цього Договору в повному обсязі в строк, порядку та на умовах Кредитного договору.

У випадку зміни розміру кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або комісій та/або строку користування кредитом та/або інших умов Кредитного договору шляхом внесення змін та доповнень до Кредитного договору, положення Кредитного договору щодо розміру кредиту, процентів, комісій та строку користування кредитом є превалюючими над п.1.2, цього Договору (п.1.3.Договору поруки).

У випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що випливають із Кредитного зговору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник (п.2.1.Договору поруки).

Передбачена п.2.1. цього Договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у п. 1.2., 1.3. цього Договору (п.2.2.Договору поруки).

Згідно п.3.1. Договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-яких зобов`язань за Кредитним договором або невиконання зобов`язань у роки, визначені Кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену в розділі 7 цього Договору, та копію надсилає боржнику.

Так, в розділі 7 адресою поручителя ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Поручитель не пізніше 5 робочих днів з дня відправлення вимоги кредитора (п. 3.1. даного Договору) зобов`язаний погасити суму в розмірі, визначеному у вимозі. Неотримання поручителем вимоги кредитора з будь-яких причин не звільняє поручителя від обов`язку виконати умови цього Договору (п.3.3.Договору поруки).

Відповідно до п.3.4. Договору поруки, у випадку невиконання поручителем своїх зобов`язань за цим Договором, поручитель несе відповідальність всім своїм майном.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п.5.1.Договору поруки).

Порука за цим Договором припиняється, якщо кредитор протягом 5 років від дня настання строку повернення кредиту не пред`явить вимоги до поручителя (п.5.2.Договору поруки).

Відповідно до п.6.5. Договору поруки, протягом 5 робочих днів поручитель зобов`язався письмово повідомляти кредитора про зміну місця фактичного проживання та місця реєстрації (проживання), телефону, паспортних даних тощо та надавати відповідні документи. У випадку невиконання поручителем цього зобов`язання, у всіх ситуаціях, пов`язаних із даним та названим Кредитним договорами, документи і положення, які були надані кредитору на момент документального оформлення даного Договору вважаються діючими. Всі негативні наслідки ненадання чи несвоєчасного надання документів із змінами або доповненнями відносяться на поручителя (в т.ч. відшкодування збитків).

Договір поруки № Т 05.10.2018 І 6426 від 29.12.2018 засвідчено кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://ca.informjust.ua/ та відображенням КЕП на самому Договорі поруки (а.с.27-29 т.1).

Письмових повідомлень ОСОБА_1 про зміну місця фактичного проживання та місця реєстрації (проживання), телефону, паспортних даних тощо та доказів надання відповідних документів у відповідності до п.6.5. Договору поруки матеріали справи не містять.

Разом з цим, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №Т 05.10.2018 І 6425 від 29.12.2018, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі спірного Кредитного договору (а.с.30-34 т.1).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинив правочин, підписавши Договір поруки № Т 05.10.2018 І 6425 від 29.12.2018 кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://ca.informiust.ua/ та відображенням КЕП на самому Договорі (а.с.32-34 т.1).

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши 1-му відповідачу кредитні кошти в обсязі, обумовленому Кредитним договором, які отримані останнім, що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку 1-го відповідача (а.с.49-66 т.1).

Однак, як стверджує позивач, 1-м відповідачем було порушено норми чинного законодавства України та умови Кредитного договору, а саме: п. 1.1., п.2.5. та п.3.1. Кредитного договору, не повернуто кредитні кошти у строки обумовлені Кредитним договором, не сплачено заборгованість по відсоткам та комісії за користування кредитом, на підставі чого позивачем було нараховано пеню та штраф на суму простроченої заборгованості за період з 23.08.2020 по 23.02.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2020 позивачем було направлено на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначені останніми в Кредитному договору та Договорах поруки, повідомлення-вимоги про погашення заборгованості за Кредитним договором №927175/70 від 11.11.2020, №27176/70 від 11.11.2020 та №27177/70 від 11.11.2020 відповідно (а.с.67-72 т.1).

Доказів відповіді на повідомлення-вимоги чи доказів погашення заборгованості за спірним Кредитним договором матеріали справи не містять.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 26.01.2021 Серія НОМЕР_2 (а.с.179 т.1).

У зв`язку із смертю поручителя ОСОБА_2 , позивач просив суд відповідальність за невиконання умов Кредитного договору покласти солідарно на Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" та ОСОБА_1 .

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" проти наявності заборгованості по тілу кредиту за спірним Кредитним договором не заперечує. Проте, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині нарахованої позивачем заборгованості по комісії, пені та штрафу, оскільки така заборгованість розрахована в період дії карантину.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" 29.12.2018 скористалось своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинило правочин, підписавши Заяву-договір №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://ca.informiust.ua/ та відображенням КЕП на самому Договорі.

Проаналізувавши відносини, які склались між сторонами по справі суд зазначає, що за своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та 1-м відповідачем є кредитним договором.

При цьому, сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог статтей 205, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та статтей 179, 180 Господарського кодексу України, він вважається укладеним.

Таким чином, укладений Кредитний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України, статтями 11, 202, 509 ЦК України і відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1(§ 1. Позика ) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особових рахунках підтверджується факт користування 1-м відповідачем кредитними коштами наданими позивачем за Кредитним договором (а.с.а.с.49-66 т.1).

Проте, доказів погашення 1-м відповідачем суми тіла кредиту, комісії та відсотків за користування наданим кредитом згідно спірного Кредитного договору матеріали справи не містять.

Разом з цим, частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

29.12.2018 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки №Т 05.10.2018 І 6426, згідно умов якого, ОСОБА_1 зобов`язалась відповідати перед банком, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (боржник) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») від 29.12.2018, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Договір поруки № Т 05.10.2018 І 6426 від 29.12.2018 засвідчено кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://ca.informjust.ua/ та відображенням КЕП на самому Договорі поруки.

Підписуючи Договір поруки № Т 05.10.2018 І 6426 від 29.12.2018, ОСОБА_1 (поручитель) зобов`язалась відповідати перед Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (боржником) усіх зобов`язань за Кредитним договором, укладеним 29.12.2018 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (позичальник) шляхом підписання останнім заяви-договору №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), в тому числі:

- повернути кредитору кредит у розмірі 1 000 000,00 грн., у терміни (строки), визначені Кредитним договором та Додатком №1 до Кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше "29" грудня 2020 року;

- щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх зміни згідно умов Кредитного договору, та в строки, що встановлені Кредитним договором;

- щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми виданого кредиту в порядку, встановленому Кредитним договором;

- сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором;

- у випадках, передбачених Кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із Кредитного договору;

- інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі, збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами Кредитного договору.

Вищезазначене прямо випливає із підписаного 2-м відповідачем Договору поруки №Т 05.10.2018 І 6426 від 29.12.2018, а тому суд відхиляє доводи 1-го відповідача щодо неможливості встановлення з наявного Договору поруки №Т05.10.2018 І 6426 від 29.12.2018 факту, що такий договір поруки укладений саме в забезпечення виконання зобов`язання за Заявою-договором №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»).

Частиною 1 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч. 1 ст.554 ЦК України).

В частині 4 статті 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідачі не надали суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, а в матеріалах справи такі докази відсутні, оскільки 1-й відповідач не заперечує факту неналежного виконання умов Кредитного договору в частині погашення заборгованості по тілу кредиту, суд дійшов висновку про те, що відповідачами належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно Кредитного договору та Договору поруки, укладеного в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором.

Разом з цим, суд відхиляє доводи 1-го відповідача щодо безпідставного нарахування позивачем суми заборгованості по простроченій комісії, посилаючись на нарахування такої комісії в період дії карантину.

Так, у відповідності до ч.15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та ч.8 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Суд зазначає, що розмір комісійної винагороди не є штрафною санкцією (неустойкою, штрафом чи пенею), а згідно умов Кредитного договору є вартістю кредиту (п.2.Заяви-договору).

При цьому, підписуючи Заяву-договір №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» від 29.12.2018 1-й відповідач зобов`язався сплачувати вартість кредиту, зокрема розмір комісійної винагороди щомісячно.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми заборгованості по Кредитному договору, нарахованих відсотків та комісії, суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними та здійснені у відповідності до умов Кредитного договору.

Таким чином, заборгованість відповідачів по тілу кредиту у розмірі 552 399,68 грн., суму заборгованості по відсоткам у розмірі 0,34 грн., суму заборгованості по комісії у розмірі 245 000,00 грн. належним чином доведена позивачем, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, у Заяві-договорі №ID5776945 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» від 29.12.2018, підписаній 1-м відповідачем, наявні умови договору про встановлення відповідальності.

Тобто, відповідачу були зрозумілі та доведені до його відома умови відповідного Кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення пені на суму простроченої заборгованості за період з 23.08.2020 по 23.02.2021 у розмірі 40 317,27 грн. та штрафу за період з 23.08.2020 по 23.02.2021 у розмірі 20 176,31 грн.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 1 статті 217 Господарського кодексу України визначає, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частина 2 зазначеної статті визначає такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Застосування штрафних санкцій, спрямовано перш за все на покарання за допущене правопорушення.

Крім того, невиконання або неналежне виконання боржником свого грошового зобов`язання не може бути залишене без реагування та застосування до нього міри відповідальності, оскільки б це суперечило загальним засадам цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 Цивільного кодексу України).

Згідно зі частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Разом з тим, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до п.4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 №10 даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

В силу приписів статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідальність у вигляді пені та штрафу передбачена умовами Кредитного договору.

Верховний Суд у постанову по справі №917/194/18 від 02.04.2019 вказав, що одночасне стягнення зі сторони, яка порушила господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції, оскільки вони є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Наведена правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Так, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами) встановлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого продовжувалась відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" дію карантину продовжено до 31 серпня 2021 року на усій території України.

Карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" надало сертифікат №3100-20-1762 про форс-мажорні обставини, виданий Торгово-промисловою палатою України щодо обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" поставити товар за договором купівлі-продажу №KF-003 від 14.06.2019, укладеного з KRONFIELD LTD, згідно якого Торгово-промисловою палатою України визнано період дії форс-мажорних обставин (карантину) з 18.03.2020 по 22.05.2020.

Так, Торгово-промислова палата України визнає обмежувальні заходи у зв`язку з поширенням хвороби COVID-19 форс-мажором, які унеможливлюють виконання зобов`язань.

Водночас, визнання тих чи інших умов обставинами непереборної сили не звільняє автоматично фізичних чи юридичних осіб від відповідальності за невиконання встановлених договірних умов, а лише може надати відтермінування їх виконання.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України).

Тому, оголошення карантину та законодавче внесення його до переліку форс-мажорних обставин автоматично не звільняє від виконання грошових зобов`язань. Боржник має обґрунтувати як саме обставини форс-мажору унеможливлюють виконання відповідних зобов`язань.

Разом з цим, 1-й відповідач посилаючись на ч.8 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, у відповідності до якої, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення, просить суд відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення пені та штрафу, нарахованих в період карантину.

Проте, з наявних в матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку 1-го відповідача вбачається, що прострочення заборгованості останнього з оплати кредиту виникло починаючи з жовтня 2019 року.

Тобто, прострочення 1-м відповідачем виконання грошового зобов`язання за спірним Кредитним договором виникло не у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, а задовго до початку зазначеного карантину.

Таким чином, прострочення відповідачами виконання зобов`язання за Кредитним договором не зумовлене форс-мажорними обставинами (карантином), виникло задовго до введення на території України такого карантину, а отже не підпадає під положення ч.8 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, у зв`язку із чим відповідачі не можуть бути звільнені від відповідальності визначеної умовами Кредитного договору.

При цьому, ч.8 Прикінцевих положень Господарського кодексу України не заборонено нарахування штрафних санкцій в період дії карантину, за прострочену заборгованість, яка виникла до початку дії відповідного карантину на території України.

Наявні в матеріалах справи докази скрутного фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет", зокрема постанови про арешт майна боржника та відомості про державну реєстрацію обтяжень щодо майна відповідачів, не звільняє останніх від відповідальності за невиконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки штрафу та пені судом встановлено, що відповідні розрахунки позивачем здійснено арифметично вірно, а тому суд задовольняє позов в цій частині.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, дослідивши всі обставини, що мають значення для справи, надавши їм відповідну правову оцінку та врахувавши факт неналежного виконання відповідачами умов Кредитного договору, а також невиконання 2-м відповідачем умов Договору поруки щодо погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет", Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харелектромет" (62801, Харківська обл., Печенізький р-н, селище міського типу Печеніги, вул. Поштова, буд. 2, ), Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 552 399 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн. 68 коп., суму заборгованості по відсоткам у розмірі 0,34 грн., суму заборгованості по комісії у розмірі 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп., пеню на суму простроченої заборгованості у розмірі 40 317 (сорок тисяч триста сімнадцять) грн. 27 коп., штраф у розмірі 20 176 (двадцять тисяч сто сімдесят шість) грн. 31 коп. та судові витрати у розмірі 12 868 (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "16" серпня 2021 р.

Суддя Т.О. Пономаренко