ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2021 р. Cправа № 902/633/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Районний торговий дім" Відкритого акціонерного товариства МТСЗ "Калинівкаміжрайагротехсервіс" (вул. Коцюбинського, 62, с. Павлівка, Калинівський район, Вінницька область, 22436)

до: Фермерського господарства "Корделівка" (вул. Кірова, буд. 35, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька область, 22445)

про стягнення 151538,66 грн.

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство "Районний торговий дім" Відкритого акціонерного товариства МТСЗ "Калинівкаміжрайагротехсервіс" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фермерського господарства "Корделівка" про стягнення 151 538,66 грн. заборгованості, з яких 23 200,00 грн. - основного боргу за договором, 2354,96 грн. - пені, 4640,00 грн. - штрафу, 1969,68 грн. - інфляційних втрат, 5587,06 грн. - 30% річних та 113 786,96 грн. - боргу за видатковими накладними.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №38/МД від 11.08.2020, в частині оплати товару та не оплатою поставленого на підставі видаткових накладних товару.

Ухвалою суду від 18.06.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/633/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала направлена позивачу на зазначену в позовній заяві адресу електронної пошти представника.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі направлена засобами поштового зв`язку на адресу вказану в ЄДР.

Крім того, про обізнаність відповідача, щодо розгляду справи в суді, свідчить подана до суду 08.07.2021 заява якою відповідач просить долучити до матеріалів справи платіжні доручення про сплату відповідачем на користь позивача 23 200,00 грн.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

11 серпня 2020 року між Дочірнім підприємством "Районний торговий дім" Відкритого акціонерного товариства МТСЗ "Калинівкаміжрайагротехсервіс" (позивач, за договором Постачальник) та Фермерським господарством "Корделівка" (відповідач, за договором Покупець) укладено договір поставки № 38/МД (надалі Договір).

Згідно з предметом Договору Постачальник зобов`язується продати та поставити у строки передбачені цим договором Покупцеві мінеральні добрива (далі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати зазначений Товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку. Поставка Товару здійснюється за рахунок Постачальника, за умови наявності Товару на складі Постачальника (п. 1.1. Договору).

Асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються Сторонами й вказуються у відповідній Специфікації (по тексту - Специфікація/Специфікаціях) та видаткових накладних, згідно положень ст. 266 Господарського кодексу України, які складають невід`ємну частину цього Договору (п.1.2. Договору).

Сторони прийшли до згоди, що Товар Покупцю може постачатися партіями або загалом (повністю), відповідно до умов даного Договору та/або Специфікацій до нього (п. 1.4. Договору).

Постачальник зобов`язаний, зокрема: продати та передавати у власність Покупця відповідну партію Товару, щодо якої Сторонами узгоджена і підписана відповідна Специфікація. Покупець зобов`язаний, зокрема: оплатити Товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями, (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника (п. 2.1 та 2.2. Договору).

Ціна Товару та/або його окремої партії визначається та вказується в Специфікаціях до цього Договору та/або видаткових накладних на дату' їх складення, що є його невід`ємними частинами. Сторони встановлюють та вказують Цін' Товару (та/або кожної партії Товару) у національній валюті України - гривні, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, доларах США та/або ЄВРО про. що зазначають в Специфікаціях (п. 3.1. Договору).

Загальна сума Договору становить суму вартості замовленого і поставленого Товару за даним Договором, згідно укладених Сторонами Специфікацій та/або видаткових накладних на Товар в період дії цього Договору (п. 3.4. Договору).

Покупець зобов`язується здійснити оплату за Товар у строки (терміни) встановлені в Специфікаціях до цього Договору (п. 4.1. Договору).

Якщо інше не буде передбачено в умовах Специфікацій. Поставка Товару здійснюються на умовах ЕХW - склад продавця, Вінницька область, Калинівський район, село Павлівка, вулиця Коцюбинського, будинок 62 відповідно до Правил МТП з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі «ІНКОТЕРМС 2010», які застосовуються Сторонами з урахуванням особливостей, пов`язаних з внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, які випливають з умов цього Договору. В разі поставки Товару на умовах самовивозу Покупець зобов`язується з`явитись на склад Постачальника, прийняти товар за власний рахунок та здійснити транспортування Товару за межі складу Постачальника. Приймання-передача Товару здійснюється уповноваженими представниками Сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних видаткових накладних на Товар. Датою поставки Товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару (п. 5.1. та 5.2. Договору).

Цей договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до « 31» грудня 2020 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 10.1. Договору).

12.08.2020 між сторонами підписано Специфікація №1/МД відповідно до якої позивач має передати добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне марки 10-20-20:6S (біг-бег) у кількості 1,00 тон. на загальну суму 11600,00 грн, а відповідач має прийняти та оплатити загальну вартість товару вказану в даній специфікації в строк до 15.08.2020.

13.08.2020 між сторонами підписано Специфікація №2/МД відповідно до якої позивач має передати добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне марки 10-20-20:6S (біг-бег) у кількості 1,00 тон. на загальну суму 11600,00 грн, а відповідач має прийняти та оплатити загальну вартість товару вказану в даній специфікації в строк до 15.08.2020.

На виконання вимог Договору та специфікацій до нього позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 23200,00 грн., що стверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № РНСк1 - 0000118 від 12.08.2020 р. на суму 11 600,00 грн. та №РНСк1 - 0000123 від 13.08.2020 р. на суму 11 600,00 грн (а.с. 13-14).

Відповідач за поставлений товар у визначені договором строки не розрахувався.

Крім того, позивачем було відвантажено, а відповідачем було прийнято Товар в період з 29.02.2020 по 09.10.2020 на загальну суму 113 786,96 грн, згідно видаткових накладних, а саме:

- Дизпаливо ДТ-Л-Євро5-ВО у кількості 2437 літрів на загальну суму 44 597,10 грн, що підтверджується видатковою накладною № РНСк2 - 0000226 від 28.07.2020 року;

- Бензин А-92 К5-Евро у кількості 61 літр на суму 1245,42 грн, Бензин А-92-Євро 5- Е5 у кількості 10 літрів на суму 204,17 грн, Бензин А-95 Євро 5-Е5 у кількості 50 літрів на суму 1062,50 грн, Дизпаливо ДТ-3-Євро5-ВО у кількості 150 літрів на суму 3 075,00 грн, Дизпаливо ДТ-3-К5 сорт F у кількості 215 літрів на суму 4407,50 грн, Дизпаливо ДТ-3-К5 сорт F у кількості 120 літрів на суму 2460,00 грн на загальну суму 14 945,50 грн що підтверджується видатковою накладною № РНАЗСЗ-0000154 від 29.02.2020 року;

- Бензин А-92-Євро у кількості 20 літрів на суму 408,33 грн, Дизпаливо (Евро) у кількості 120 літрів на суму 2 460,00 грн, Дизпаливо (Евро) у кількості 260 літрів на суму 5330,00 грн, Дизпаливо ДТ-3-Євро5-ВО у кількості 440 літрів на суму 9020,00 грн, Дизпаливо ДТ-3-К5 сорт F у кількості 412 літрів на суму 8 446,00 грн, Дизпаливо ДТ-Л- Євро5-ВО у кількості 1080 літрів на суму 21240,00 грн на загальну суму 56 285,20 грн , що підтверджується видатковою накладною № РНАЗСЗ-0000159 від 31.03.2020 року;

- Оливи М-10Г2к у кількості 0,0450 т на загальну суму 1400,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № РРІСк2-0000262 від 01.09.2020 року;

- Оливи М-10Г2к у кількості 60 літрів на загальну суму 1800,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РНСк2-0000285 від 09.10.2020 року.

У відповідності до акту звірки взаємних розрахунків від 09.04.2021 року складеного та підписаного між сторонами, заборгованість відповідача станом на 09.04.2021 року становить 136 986,96 грн. Дана заборгованість включає заборгованість за договором №38/МД на загальну суму 23200,00 грн та заборгованість згідно, зазначених вище, видаткових накладних.

Як зазначено позивачем в позовній заяві станом на день подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 136 986,96 грн, яку відповідач визнав повністю в акті звірки.

Відповідач у визначені договором строки за поставлений товар не розрахувався, що стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 23 200,00 грн. - основного боргу за договором, 2354,96 грн. - пені, 4640,00 грн. - штрафу, 1969,68 грн. - інфляційних втрат, 5587,06 грн. - 30% річних та 113 786,96 грн. - боргу за видатковими накладними.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

При цьому згідно зі статтею 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 640 та частини 2 статті 642 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на вищевказані законодавчі приписи та встановлені обставини справи між сторонами виникли правовідносини щодо поставки товару, відповідно до укладеного між сторонами договору поставки та договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Згідно зі ст. 712 ЦК України одна сторона продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 4.1. Договору поставки сторонами визначено, що Покупець зобов`язується здійснити оплату за Товар у строки (терміни) встановлені в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до Специфікацій №1/МД від 12.08.2020 та №2/МД від 13.08.2020 відповідач мав оплатити загальну вартість товару вказану в даних специфікаціях в строк до 15.08.2020.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобов`язання за Договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, відповідачем не виконано в строки визначені в договорі.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач сплатив заборгованість за Договором, що стверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями поданими відповідачем заявою від 08.07.2021, а саме №27 та №28 від 01.07.2021 на загальну суму 23200,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За наведених обставин, з урахуванням поданих відповідачем доказів сплати грошових коштів у розмірі, що заявлені позивачем як основний борг за договором, після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 23200,00 грн., у зв`язку із чим провадження у справі в частині стягнення основного боргу за договором у розмірі 23200,00 грн. підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі товару відповідачу відповідно до видаткових накладних на суму 113786,96 грн. Дана сума відповідачем визнана в акті звірки та не спростована під час розгляду справи, доказів оплати суду не подано.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача боргу за поставлений товар в сумі 113786,96 грн.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 113786,96 грн. правомірною та обґрунтованою.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за Договором та специфікаціями до нього, в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, позивачем заявлено до стягнення 2354,96 грн. - пені, 4640,00- штрафу, 1969,68 грн. - інфляційних втрат та 5587,06 грн. - 30% річних, за загальний період з 15.08.2020 по 03.06.2021.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.3. Договору у разі прострочення строків (термінів) оплати Товару визначених Договором та Специфікаціями, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки і до повного виконання стороною своїх зобов`язань та припиняється в день виконання винною стороною зобов`язань за договором, забезпечених санкцією.

Пунктом 7.5. Договору, сторони передбачили, що у разі прострочення Покупцем строків (термінів) оплати Товару (його партії), більш ніж десяти календарних днів - Покупець додатково до пені визначеної в п. 7.3. зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі двадцять відсотків від загальної суми заборгованості.

Крім того, п. 7.9. Договору сторони передбачили, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції (в тому числі неустойка) за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховуються до моменту належного та повного виконання відповідного зобов`язання в межах строку загальної позовна давність (ст. 257 ЦК України). До вимог про стягнення штрафних санкцій (в тому числі неустойки) за цим Договором не застосовується строк спеціальної позовної давності, передбачений ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Кредитор за зобов`язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.6. Договору сторони визначили, що відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов`язання, Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та тридцять відсотків річних від простроченої (неоплаченої) суми.

В позовній заяві позивачем здійснено розрахунок заборгованості та штрафних санкцій.

Суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, пені, 30% річних та інфляційних втрат, в межах вказаного позивачем періоду, помилок не виявив, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2354,96 грн. - пені, 4640,00- штрафу, 1969,68 грн. - інфляційних втрат та 5587,06 грн. - 30% річних підлягають задоволенню, як такі що передбачені договором та законом.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо здійснення повної оплати за поставлений товар.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження в частині стягнення основного боргу за договором поставки у сумі 23200,00 грн. - закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Корделівка" (вул. Кірова, буд. 35, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька область, 22445, ) на користь Дочірнього підприємства "Районний торговий дім" Відкритого акціонерного товариства МТСЗ "Калинівкаміжрайагротехсервіс" (вул. Коцюбинського, 62, с. Павлівка, Калинівський район, Вінницька область, 22436, код ЄДРПОУ - 24893862) 113 786,96 грн. - основного боргу, 2354,96 грн. - пені, 4640,00 грн. - штрафу, 1969,68 грн. - інфляційних втрат, 5587,06 грн. - 30% річних та 2273,08 грн. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відому суду адресу електронної пошти представника позивача: .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 19 серпня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Коцюбинського, 62, с. Павлівка, Калинівський район, Вінницька область, 22436)

3 - відповідачу (вул. Кірова, буд. 35, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька область, 22445)