ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.08.2021 Справа № 914/2404/19

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат-Захист», м. Київ, про грошові вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар», м. Городок, Львівська область, в сумі 5201552,11 грн.

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сад», с. Братковичі, Городоцький район, Львівська область

та за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 274А; ідентифікаційний код 32475074)

Суддя В.М. Артимович,

секретар судового засідання О.П. Іванило

За участю представників:

від ТзОВ «ТБ Сад»: не з`явився;

від ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»: М.М. Соколов, Д.М. Дробот;

від ТзОВ «Яблуневий Дар»: не з`явився;

від ТзОВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт»: не з`явився;

від ТзОВ «Адвокат-Захист»: не з`явився;

від ТзОВ з іноземною інвестицією «Тетра Пак»: не з`явився;

від Ансіл Інвестмент Кампані: О.Ю. Дворцова (у режимі відеоконференції);

від Компанії Cargill Financial Services International, Inc: Д.О. Степанюк (до оголошення перерви у судовому засіданні);

від Приватного підприємства "Пласт Україна": не з`явився;

від Компанії СFSIT, Inc: Д.О. Степанюк (до оголошення перерви у судовому засіданні);

від ОСОБА_1 : не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-7": не з`явився;

від Головного управління ДПС у Львівській області: О.І. Підгайний;

від Головного управління ДПС у Вінницькій області: не з`явився;

від Головного управління ДПС у Хмельницькій області: не з`явився;

розпорядник майна: І.С. Шимчишин - арбітражний керуючий.

Присутній у судовому засіданні: ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074); визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сад» до боржника в сумі ,76 грн заборгованості та 19210,00 грн. судового збору; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до боржника в сумі ,65 грн. заборгованості та 19210,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074); розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шимчишина І.С. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1644 від 24.07.2013, адреса: вул. Шевченка, 400/8, м. Львів, 79069).

Відповідно до даної ухвали від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, 14.05.2021 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 274А; ідентифікаційний код 32475074), в якому встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника - тридцять днів від дня офіційного оприлюднення вказаного повідомлення.

31.05.2021 до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат-Захист» надійшла заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» в сумі 5201552,11 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат-Захист» прийнято до розгляду.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат-Захист» до боржника слід визнати частково, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі № 914/4083/14, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 914/4083/14, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" (81500, Львівська область, місто Городок, вулиця Львівська, будинок 274А; ідентифікаційний код 32475074) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокат-Захист" (01024, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 4, офіс 18; ідентифікаційний код 31925,45 грн - боргу та 73080,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

У вказаному рішенні встановлено, що 28 липня 2011 року між приватним підприємством "Укрєвробудпроект" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 28/07. На виконання умов вищевказаного договору, продавець поставив покупцю товар на загальну суму 21229501,86 грн, однак, свій обов`язок з оплати отриманого товару покупець виконав частково, в розмірі 15105764,05 грн.

У рішенні Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі № 914/4083/14 також встановлено, що 21 серпня 2014 року між приватним підприємством "Укрєвробудпроект" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Адвокат-Захист" (новий кредитор) було укладено Договір № 19.08.1.2014 про відступлення права вимоги, у п. 1 якого зазначено, що цей договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, первісним кредитором новому кредиторові права вимоги, належного первісному кредиторові, в межах яких новий кредитор стає кредитором за зобов`язаннями, зазначеними у п. 2 даного договору, що виникли між первісним кредитором та ТзОВ "Яблуневий дар".

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Як встановлено судом, 07.11.2019 Господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 914/4083/14.

Як зазначає заявник та вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови від 08.11.2019 приватним виконавцем Михайловським С.В. відкрито виконавче провадження № 60557792 про примусове виконання наказу № 914/4083/14, виданого Господарським судом Львівської області 07.11.2019.

Як стверджує заявник та не заперечується боржником під час виконавчого провадження приватним виконавцем стягнуто з ТзОВ «Яблуневий Дар» та перераховано стягувачу - ТзОВ «Адвокат-Захист» частину заборгованості в сумі 2676659,13 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Таким чином, на даний момент сума боргу ТзОВ «Яблуневий Дар» перед ТзОВ «Адвокат-Захист» за рішенням Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі № 914/4083/14 становить 2669119,32 грн.

Крім того, відповідно до п. 2 договору про відступлення права вимоги від 21.08.2014 № 19.08.1.2014 за цим договором до нового кредитора від первісного кредитора переходить право вимагати від боржника належного та реального виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за поставлений товар у розмірі 6123737,81 грн та по сплаті суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається із заяви з грошовими вимогами до боржника ТзОВ «Адвокат-Захист» за період з 22.11.2016 по 12.05.2021 нараховано боржнику 1933066,48 грн інфляційних втрат та 599366,31 грн трьох відсотків річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у своїх повідомленням про результати розгляду заяви кредитора боржником та розпорядником майна ТзОВ «Яблуневий Дар», який є учасником у справі про банкрутство відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, заявлено про застосування строку позовної давності до вимог ТзОВ «Адвокат-Захист» в частині нарахованих за період з 22.11.2016 по 27.05.2018 трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Проте Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство Нафтова компанія Юкос проти Росії; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 Цивільного кодексу України. Загальна позовна давність статтею 257 Цивільного кодексу України встановлюється тривалістю у три роки.

Слід зауважити, що у постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами у розумінні положень статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц.

Також слід зазначити, що ухвалою суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19 відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ТзОВ «Яблуневий Дар», введено процедуру розпорядження майном ТзОВ «Яблуневий Дар».

Відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

З огляду на викладене, правомірним у даному випадку є нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 28.05.2018 по 11.05.2021.

При перевірці розрахунку інфляційних нарахувань судом взято до уваги положення п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» (із змінами та доповненнями), відповідно до якого, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд встановив, що до стягнення з ТзОВ «Яблуневий Дар» на користь ТзОВ «Адвокат-Захист» підлягають 356390,32 грн. трьох відсотків річних та 778046,47 грн. інфляційних втрат за період з 28.05.2018 по 11.05.2021.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, заяву кредитора про визнання грошових вимог з долученими до неї документами, беручи до уваги повідомлення боржника та розпорядника майна про результати розгляду заяви кредитора, суд дійшов висновку, що грошові вимоги заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокат-Захист" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» слід визнати частково в сумі 3803556,11 грн (2669119,32 грн основного боргу, 448046,47 грн. інфляційних втрат та 356390,32 грн трьох відсотків річних). Також визнанню підлягає сплачений судовий збір в сумі 4540,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат-Захист» (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 4, оф. 18; ідентифікаційний код 31925807) визнати частково в сумі 3808096,11 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074), з яких: 4540,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 3803556,11 грн. (заборгованість) - четверта черга.

2. Решта грошових вимог відхилити.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 19.08.2021.

Суддя В.М. Артимович