ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/666/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

(у зв`язку з перебуванням судді Савицького Я.Ф., у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №206 від 30.07.2021 та протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021)

секретар судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників сторін:

від прокуратури Дичко В.О.,

від Миколаївської міської ради не з`явився,

від ТОВ «Кордон» - Черних О.В.,

від Юрченко Л. Р. не з`явився,

від Громадської організацї «Громадська ініціатива «Місто Сонця» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2021 року (суддя Семенчук Н.О.)

за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави

до: 1. Миколаївської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон»

треті особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) ОСОБА_1 ;

2) Громадська організація «Громадська ініціатива «Місто Сонця»

про визнання незаконним та скасування пунктів рішення Миколаївської міської ради; визнання недійсним договору оренди; повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2020 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 (далі Прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави із позовом до Миколаївської міської ради та ТОВ «Кордон», в якому просив суд

- визнати незаконним та скасувати пункти 18, 18.4 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 18.03.2015 №46/46, яким надано в оренду ТОВ «Кордон» земельну ділянку загальною площею 500 кв.м. з кадастровим номером :01:018:0011 по вул.Будівельників 7-а у місті Миколаєві для закінчення будівництва магазину непродовольчих товарів, поблизу павільйону;

- визнати незаконним та скасувати рішення Миколаївської міської ради від 24.07.2018 №41/29 про продовження ТОВ «Кордон» на 3 роки оренду спірної земельної ділянки;

- визнати недійсним укладений 24.06.2015 між Миколаївською міською радою та ТОВ «Кордон» договір оренди землі №10912, зі змінами і доповненнями;

- зобов`язати ТОВ «Кордон» повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради спірну земельну ділянку у придатному для використання стані шляхом демонтажу паркану.

Позов обґрунтований тим, що рішення Миколаївської міської ради від 18.03.2015 №46/46 про надання ТОВ «Кордон» в оренду спірної земельної ділянки прийнято усупереч вимог земельного та містобудівного законодавства, державних норм, стандартів та правил, з порушенням функціонального призначення рекреаційних територій міста Миколаєва, без проведення земельних торгів, та похідна вимога рішення Миколаївської міської ради від 24.07.2018 №41/29 про продовження оренди земельної ділянки суперечать законодавству, порушують цивільні права та інтереси, що згідно зі ст.ст.16, 21 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного кодексу України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання їх незаконними у судовому порядку. Оскільки на підставі вказаних рішень між Миколаївською міською радою та ТОВ «Кордон» укладено договір оренди землі від 24.06.2015 №10912 та договір про зміни до договору оренди землі від 14.08.2018 №57/18, які є похідними вимогами, то відповідно до ст.16, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України, вказані договори слід визнати недійсними та згідно вимог ст.ст.16, 1212 Цивільного кодексу України, зобов`язати ТОВ «Кордон» повернути отриману ним земельну ділянку територіальній громаді м. Миколаєва.

Протокольною ухвалою суду від 17.06.2020, залучено до участі в справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 та Громадську організацію «Громадська ініціатива «Місто Сонця».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що рішення Миколаївської міської ради від 18.03.2015 №46/46 про надання ТОВ «Кордон» в оренду спірної земельної ділянки прийнято усупереч вимог земельного законодавства, без проведення земельних торгів, містобудівного законодавства, державних норм, стандартів та правил, з порушенням функціонального призначення рекреаційних територій міста Миколаєва, суперечить законодавству, порушують цивільні права та інтереси, що згідно зі ст. ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання його незаконним у судовому порядку.

Також суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, похідні вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування пунктів 18, 18.4 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 18.03.2015 №46/46, визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 24.07.2018 №41/29, визнання недійсним договору оренди землі №10912 від 24.06.2015.

Однак, не дивлячись на їх обґрунтованість, суд відмовив в задоволенні позову, застосувавши строки позовної давності. Суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор міг дізнатись про порушення прав територіальної громади, на захист яких подано позов, як одразу після винесення оскаржуваного рішення міської ради та передачі земельної ділянки відповідачеві, так і впродовж визначеного законом терміну позовної давності, та подати до суду відповідний позов в межах такого строку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Прокурор звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підставою для застосування строків позовної давності у спірних відносинах є те, що на офіційному сайті органу місцевого самоврядування оприлюднено оспорювані рішення міської ради від 18.03.2015, однак матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту отримання прокуратурою спірного рішення у 2015 році.

Крім цього, апелянт зазначає, що на час прийняття оскарженого рішення та укладення договору оренди землі, прокурор не здійснював нагляд за додержанням органами місцевого самоврядування законів, законодавством не передбачалось обов`язку органів прокуратури моніторити сайти міської ради та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказане, на думку скаржника, свідчить про помилковість доводів суду щодо наявності у прокурора можливості та обов`язку ще у березні-квітні 2015 року виявити підстави для представництва інтересів держави в суді у спірних правовідносин.

При цьому прокурор зазначив, що про порушення допущені Миколаївською міською радою при прийняті рішення від 18.036.2015, йому стало відомо у липні 2019 року, після опрацювання інформації, викладеної у публікації на сторінці Контакт-центру при Миколаївській міській раді у Facebook, щодо звернення користування Mila Yurchenko до адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради щодо масової вирубки дерев та виконання будівельних робіт по вул. Будівників у м. м. Миколаєві.

26.07.2021 до суду від ТОВ «Кордон» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що посилання прокурора на п. 4 наказу Генерального прокурора №186 від 21.09.2018 як на підставу для моніторингу інформації з Facebook у 2019 році не обґрунтовує бездіяльність прокурора щодо невиконання прокурором протягом 2015-2018 років п. 3 аналогічних наказів Генерального прокурора України від 28.11.2012 №6гн та від 28.05.2015 №6гн, згідно яких прокурор зобов`язаний отримувати з публікацій у засобах масової інформації, у тому числі мережі Інтернет, а також з інших джерел відомості щодо наявності підстав для застосування представницьких повноважень. Крім цього, відповідач вважає, що прокурор ґрунтує свою апеляційну скаргу на припущеннях, у зв`язку з чим просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 04.08.2021 розгляд справи було відкладено на 11.08.2021.

Представники Миколаївської міської ради, Юрченко Л. Р. та Громадської організації «Громадська ініціатива «Місто Сонця» в судове засідання 11.08.2021 не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомили та правами, наданими ст. ст. 42, 46 ГПК України, не скористались.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Проте, така неявка представників Миколаївської міської ради, Юрченко Л. Р. та Громадської організації «Громадська ініціатива «Місто Сонця» не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, судом явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

З огляду на те, що всі сторони належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників Миколаївської міської ради, ТОВ «Кордон», ОСОБА_1 та Громадської організації «Громадська ініціатива «Місто Сонця».

В судовому засіданні 11.08.2021 представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд, задовольнити останню, а рішення господарського суду скасувати в частині застосування строків позовної давності.

Представник ТОВ «Кордон» в судовому засіданні 11.08.2021 надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури та ТОВ «Кордон», перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2014 Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради листом №17-3652, надісланим виконкому Миколаївської міської ради, розглянувши звернення ТОВ «Кордон» погодило можливість переоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку орієнтовною площею 500,0 кв.м для закінчення будівництва магазину непродовольчих товарів поблизу павільйону по вул. Будівельників, 7-а (т. 1 а.с. 27).

30.07.2014 року ТОВ «Кордон» звернулось до Миколаївської міської ради з заявою (реєстраційний №006816), в якій просило видати рішення міської ради про переоформлення договору оренди земельної ділянки площею 500 кв.м (т. 1 а.с. 24).

16.09.2014 Рішенням Миколаївської міської ради №43/33 (пункт 8) вирішено надати дозвіл ТОВ «Кордон» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 500 кв.м, за рахунок земельної ділянки ФОП Курченко Ж.Н., яка надана рішенням міської ради від 27.06.2013 №29/42, для закінчення будівництва магазину непродовольчих товарів, поблизу павільйону по вул. Будівельників, 7-а (т. 1 а.с. 26).

ТОВ «Кордон» звернулось до ФОП Дробот Т.В. з проханням виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (том 1 а.с. 29).

14.11.2014 Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради зроблено висновок №17-5850, яким було погоджено надати в оренду ТОВ «Кордон» земельну ділянку загальною площею 0,0500 га, за рахунок земельної ділянки ФОП Курченко Ж.Н. Вказано, що земельна ділянка загальною площею 0,0500 га має обмеження у використанні відповідно до «Переліку обмежень щодо використання земельних ділянок» (додаток № 6 до «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051):

- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (водопровід) на частину земельної ділянки площею 0,0225 га (код 01.08);

- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (теплотраса) на частину земельної ділянки площею 0,0282 га (код 01.08).

18.03.2015 року рішенням Миколаївської міської ради №46/46 (том 1 а.с. 16-19) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку (кадастровий номер :01:018:0011) загальною площею 500 кв.м, за рахунок земельної ділянки ФОП Курченко Ж.Н., залишивши її в землях для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (за функціональним призначенням - в землях поточного будівництва), для закінчення будівництва магазину непродовольчих товарів, поблизу павільйону по вул. Будівельників 7-а (пункт 18 розділу 1);

24.06.2015 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Кордон» (орендар) укладено договір оренди землі на 3 роки (т.1, а.с. 35-38).

24.07.2018 року Рішенням Миколаївської міської ради №41/29 оренду земельної ділянки продовжено на 3 роки площею (т. 1 а.с. 20-21).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Водночас, за висновками господарського суду Прокурором пропущено строк позовної давності, оскільки він мав об`єктивну можливість здійснити перевірку правомірності прийняття оскаржуваного рішення з власної ініціативи та звернутися до суду з відповідним позовом в межах строку позовної давності.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія враховує, що з тексту апеляційної скарги та її прохальної частини вбачається, що прокурор не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині застосування строків позовної давності, у зв`язку з цим, судова колегія переглядає рішення лише в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції 17.08.2020 ТОВ «Кордон» звернулось до суду із заявою (у відзиві на позовну заяву) про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог Прокурора.

Перевіривши вказану заяву ТОВ «Кордон» та матеріали справи, судова колегія зазначає наступне.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Судова колегія враховує, що в даній справі позов до суду подав прокурор в інтересах держави.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

В даному випадку із позовом до суду звернувся прокурор самостійно, визначальним для обчислення строку позовної давності є момент, коли про порушення прав територіальної громади довідався або міг довідатись саме прокурор.

З пояснень прокурора вбачається, що про порушення законодавства під час передачі в оренду спірної земельної ділянки Миколаївській місцевій прокуратурі № 2 стало відомо у липні 2019 року під час опрацювання інформації, викладеної у публікації на сторінці Контакт-центру при Миколаївській міській раді у Facebook звернення користувача Mila Yurchenro до адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради щодо масової вирубки дерев та виконання будівельних робіт по вул. Будівельників у м. Миколаєві, з огляду на що, за твердженням прокурора, трирічний строк позовної давності пропущено не було.

Задовольняючи заяву ТОВ «Кордон» та застосовуючи строк позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що в даній справі в публічному доступі були як оскаржуване рішення №46/46 від 18.03.2015, так і укладений на його підставі договір зі змінами та доповненнями, оскільки був належним чином зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у вересні 2016 року і з тих пір інформація про цей договір доступна для будь-якої зацікавленої особи. Прокурор не надав належних та вірогідних доказів в підтвердження факту, що він не міг довідатись про порушення прав територіальної громади та відсутності у нього можливості бути обізнананим з оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування.

Однак, судова колегія вважає вищевказаний висновок господарського суду помилковим, враховуючи наступне.

В силу своїх особливостей, порушення, допущені Миколаївською міською радою при прийнятті рішення №46/46 не могли бути виявлені без комплексного та всебічного опрацювання питання додержання вимог земельного та містобудівного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що для встановлення порушень потребувалось тривале і ретельне вивчення усіх обставин справи, скерування запитів у порядку ст. 23 Закон України «Про прокуратуру», отримання документів та інформації, що підтвердила набуття права оренди ТОВ «Кордон» на вільну від забудови земельну ділянку у поза конкурентному порядку та з порушенням режиму території відповідної ділянки (земельних насаджень загальноміського значення).

При цьому зі змісту оспорюваного рішення неможливо встановити наявність порушень вимог законодавства (у т.ч. порушення позаконкуретного порядку відведення земельної ділянки, яке на думку суду, є очевидним з огляду на відсутність посилань у самому рішення на проведення земельних торгів).

Крім цього, з тексту рішення міської ради вбачається, що земельну ділянку надано в оренду ТОВ «Кордон» із земель «для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови» для цілей «закінчення будівництва магазину непродовольчих товарів». Отже, навіть ознайомлення зі змістом рішення міської ради не могло призвести до виникнення у прокурора сумнівів щодо відсутності на земельній ділянці нерухомості та, як наслідок, необхідність проведення земельних торгів.

Також, судова колегія зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено форму прийняття Миколаївською міською радою рішень щодо передачі земель в оренду, тому відсутність чи наявність вказівки у змісті оспорюваного рішення щодо проведення (чи непроведення) земельних торгів, не може слугувати підставою для прокурора вважати рішення органу місцевого самоврядування потенційно незаконним.

Отже, без витребування та дослідження всієї землевпорядної документації, що стали підставою для відведення спірної земельної ділянки та отримання додаткової інформації щодо режиму відповідної території, неможливо встановити наявність порушень вимог земельного законодавства.

Крім цього, вчинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ще у вересні 2016 року державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі є лише підтвердженням речового права ТОВ «Кордон» на земельну ділянку комунальної власності. Така реєстрація не свідчить про можливість прокурора бути обізнаним про порушення земельного законодавства при розпорядженні спірною ділянкою, оскільки відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містять жодних даних щодо можливого порушення закону.

Приймаючи до уваги матеріли справи, а також обставини у справі, судова колегія дійшла висновку, що про наявність оскаржуваного рішення №46/46 від 18.03.2015 та всієї сукупності земельної документації, які передували йому, а також були вчинені після спірного рішення міської ради, прокурор між дізнатися в липні 2019 року, під час опрацювання інформації, викладеної у публікації на сторінці Контакт-центру при Миколаївській міській раді у Facebook звернення користувача Mila Yurchenro до адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради щодо масової вирубки дерев та виконання будівельних робіт по вул. Будівельників у м. Миколаєві та проведення досудового розслідування щодо використання спірної земельної ділянки, в рамках якого (досудового розслідування), було встановлено ознаки порушення законодавства щодо порядку прийняття оскаржуваного рішення міської ради.

З позовом у даній справі прокурор звернувся до суду 14.05.2020 (майже через рік, після того, як дізнався про відповідне порушення), тобто в межах трирічного строку позовної давності.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов до хибних висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову прокурора.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду, прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову. З огляду на це апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 288 ГПК України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2021 року скасувати, прийняти нове, яким позов Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункти 18, 18.4 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 18.03.2015 №46/46.

Визнати незаконним та скасувати рішення Миколаївської міської ради від 24.07.2018 №41/29.

Визнати недійсним укладений 24.06.2015 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кордон» договір оренди землі №10912.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Кордон» повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 500 кв.м. з кадастровим номером :01:018:0011 по вул.Будівельників 7-а у місті Миколаєві у придатному для використання стані шляхом демонтажу паркану.

Стягнути з Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради на користь прокуратури Миколаївської області витрати по сплаті судового збору в сумі 13 604,60 грн. за подання позову та судовий збір за подану і розглянуту апеляційну скаргу в розмірі 20 406,89 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон» на користь прокуратури Миколаївської області витрати по сплаті судового збору в сумі 13 604,60 грн. за подання позову та судовий збір за подану і розглянуту апеляційну скаргу в розмірі 20 406,89 грн.

Видачу наказів на виконання даної постанови з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.08.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Разюк Г.П.