РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.08.2021Справа № 910/9090/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу "Залузький" до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергаум" про стягнення 434 160,00 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2021 року сільськогосподарський виробничий кооператив "Залузький" (далі - Кооператив) звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 лютого 2021 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Енергаум" (далі - Товариство) було укладено договір постачання нафтопродуктів № 896. Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо поставки обумовленого даним правочином товару у встановлений строк не виконав, позивач, посилаючись на статті 525, 526, 530, 629, 655, 692, 693, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 434 160,00 грн. Крім того, Кооператив просив суд стягнути з Товариства суму понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

18 червня 2021 року до суду надішли документи позивача для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинам ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 червня 2021 року прийнято позовну заяву Кооперативу до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9090/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 23 червня 2021 року про відкриття провадження у справі № 910/9090/21 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 02192, місто Київ, Дарницький бульвар, будинок 8 В, офіс 169.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 3 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 23 червня 2021 року була отримана уповноваженим представником відповідача 5 липня 2021 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення № 855.

Проте Товариство в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що Товариство належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2021 року між сторонами було укладено договір № 896, за умовами якого Товариство зобов`язалося відповідно до замовлень поставити позивачу нафтопродукти, а саме: бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо, а Товариство, у свою чергу, - прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Зазначений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

За змістом пункту 1.2 цього договору кількість, асортимент і ціна товару вказуються в накладних.

Відповідно до пункту 1.3 даного правочину загальна його сума складає суму всіх підписаних обома сторонами накладних.

Номенклатура, кількість, ціна товару встановлюються сторонами за спільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі є специфікацією в розумінні статті 266 ГК України та складають невід`ємну частину цього договору (пункт 2.2 наведеної угоди).

Згідно з пунктом 3.6 цього правочину у випадку поставки товару на умовах 100 % передоплати, покупець зобов`язаний прийняти у своє розпорядження товар в строк не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати зарахування грошових коштів на банківському рахунку постачальника, а у випадку порушення покупцем цього строку з будь-яких причин, постачальник має право повернути грошові кошти покупцю, отримані за такий товар, протягом 3 робочих днів з дати порушення вищезазначеного строку, якщо інше сторони не обумовлять у відповідній додатковій угоді до цього договору.

Оплата покупцем вартості товару може здійснюватись на мовах попередньої оплати або фактичної оплати вартості поставленого товару. Порядок розрахунків по кожній партії товару вказується в додатковій угоді на отримання товару (пункт 4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку погодження сторонами попередньої оплати за товар, покупець здійснює 100 % передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника.

Розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата здійснюється згідно рахунку-фактури постачальника (пункти 4.4, 4.5 договору).

За умовами пункту 4.6 даної угоди зобов`язання покупця щодо оплати товару виникають, зокрема, коли сторони домовились про попередню оплату товару - з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

Відповідно до пункту 4.7 договору датою сплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з пунктом 10.1 наведеного правочину останній набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків - до їх повного проведення. Якщо жодна із сторін не заявить про розірвання договору, він вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах.

Судом встановлено, що на виконання умов цієї угоди позивач на підставі виставленого Товариством рахунку на оплату від 18 лютого 2021 року № 296 згідно платіжного доручення від цієї ж дати № 37 перерахував на рахунок відповідача суму попередньої оплати у розмірі 434 160,00 грн.

Водночас судом встановлено, що у визначений договором строк спірний товар на адресу Кооперативу поставлено відповідачем не було.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, предметом яких є поставка товару.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина 1 статті 665 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 ЦК України).

Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2021 року Кооператив звернувся до відповідача з претензію від цієї ж дати з вимогами протягом 3 календарних днів з дня її отримання поставити спірний товар або повернути суму попередньої оплати у розмірі 434 160,00 грн. Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищезазначеної претензії, а також доказами надсилання цієї претензії Товариству.

У той же час дана претензія була залишена відповідачем без задоволення. Товар поставлений не був, сума попередньої оплати повернута не була.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 434 160,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Кооперативу до Товариства про стягнення вказаної суми боргу.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої Кооперативом суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Крім того, у своєму клопотанні, що міститься у позовній заяві, Кооператив просив суд стягнути з відповідача суму понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. з яких: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин - 150,00 грн.; підготовка претензії - 350,00 грн.; підготовка позовної заяви - 1 500,00 грн.

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

До позовної заяви на підтвердження витрат на правову допомогу Кооперативом було долучено копію договору про надання юридичних послуг від 11 травня 2021 року, укладеного між позивачем та адвокатом Панченком Дмитром Івановичем

За умовами вищевказаного договору адвокат Панченко Д.І. зобов`язався надати позивачу консультації та юридичну допомогу щодо підготовки претензії, позовної заяви по договору № 896 постачання нафтопродуктів та представлення інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва.

Сторони досягли згоди, що вартість послуг виконавця за договором складає 2 000,00 грн. (пункт 3.1 цього правочину).

Відповідно до пункту 3.3 вказаної угоди сторони погодили, що оплата замовлення буде проведена на час виконання замовлення та підписання акта виконаних робіт.

1 червня 2021 року між Кооперативом та адвокатом Панченком Д.І. було підписано відповідний акт приймання-передачі послуг професійної правничої допомоги та розрахунок витрат до договору про надання правничої допомоги від 11 травня 2021 року на загальну суму 2 000,00 грн.

Судом встановлено, що Кооператив сплатив на рахунок адвоката Панченка Д.І. 2 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 1 червня 2021 року № 233, копія якого наявна в матеріалах справи.

На підтвердження того, що Панченко Д.І., який надавав правову допомогу в цій справі, є адвокатом, до позовної заяви було додано: належним чином засвідчену копію відповідного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 5 травня 2020 року серії ВН № 000677, а також ордер від 1 червня 2021 року серії ВН № 150031, що підтверджує повноваження наведеного адвоката на представництво інтересів Кооперативу в суді.

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги задоволення пред`явлених Кооперативом позовних вимог у повному обсязі, а також зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у зв`язку, зокрема, з їх неспіврозмірністю, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про покладення на Товариство 2 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергаум" (02192, місто Київ, Дарницький бульвар, будинок 8 В, офіс 169; ідентифікаційний код 43434826) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Залузький" (23806, Вінницька область, Теплицький район, село Залужжя, вулиця Молодіжна, будинок 1; ідентифікаційний код 30807916) 434 160 (чотириста тридцять чотири тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп. заборгованості, 6 512 (шість тисяч п`ятсот дванадцять) грн. 40 коп. судового збору, а також 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 серпня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко