РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2021Справа № 910/4039/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничий комплекс «ДАР»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «ГРАНУЛ»

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ВП»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробний завод «СЛАВУТИЧ»

5) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська гільдія»

6) Фізичної особи-підприємця Чалієнка Андрія Костянтиновича

7) Товариства з додатковою відповідальністю «ЗАВОД «СЛАВУТИЧ»

8) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ДІ ГРУП ПЛЮС»

9) Малого приватного багатопрофільного підприємства «КРАМАР»

про виділ в натурі частину об`єкта нерухомого майна, припинення прав спільної часткової власності на виділену частину об`єкта нерухомого майна

Суддя Підченко Ю.О.

Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:

від позивача: Баховський М.М.;

від відповідача 1: Фомін А.А.;

від відповідача 2: не з`явилися;.

від відповідача 3: Стеченко Я.В.;

від відповідача 4: Семеній В.І.;

від відповідача 5: не з`явилися;

від відповідача 6: Максименко Л.С.;

від відповідача 7: не з`явилися;

від відповідача 8: не з`явилися;

від відповідача 9: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/4039/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металобаза 2014» (далі - Товариство) до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничий комплекс «ДАР», Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «ГРАНУЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ВП», Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробний завод «Славутич», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Гільдія», Фізичної особи-підприємця Чалієнко Андрія Костянтиновича, Товариства з додатковою відповідальністю «Завод «Славутич», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ДІ ГРУП ПЛЮС», Малого приватного багатопрофільного підприємства «КРАМАР» про:

- виділення в натурі частини об`єкта нерухомого майна 00 будівлю корпусу 11 (літ.11 (цифра)) загальною площею 1 100,30 кв.м., а саме - поверх І: група приміщень №1 площею 389,8 кв.м., група приміщень №2 площею 102,3 кв.м., група приміщень №3 площею 14,2 кв.м., група приміщень №4 площею 104,8 кв.м., поверх II: група приміщень №5 площею 489,2 кв.м.;

- визнання права власності Товариства на виділену частину об`єкта нерухомого майна 00 будівлю корпусу 11 (літ. 11 (цифра)) загальною площею 1 100,30 кв.м., а саме - поверх І: група приміщень №1 площею 389,8 кв.м., група приміщень №2 площею 102,3 кв.м., група приміщень №3 площею 14,2 кв.м., група приміщень №4 площею 104,8 кв.м., поверх II: група приміщень №5 площею 489,2 кв.м.;

- припинення відповідачам права спільної часткової власності на виділену частину об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4039/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 28.05.2021.

13.05.2021 ТОВ ВП «ГРАНУЛ» подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог повністю.

13.05.2021 ТОВ «Дніпровська гільдія» подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог повністю.

13.05.2021 ТОВ ВК «ДАР» подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог повністю.

13.05.2021 ТОВ «ЗАВОД ВП» подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог повністю.

24.05.2021 відповідач-6 подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 відкладено підготовче засідання на 02.07.2021 та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

02.06.2021 позивач подав суду відзив на клопотання ФОП Чалієнка А.К. про закриття провадження у справі.

14.06.2021 відпвідач-6 подав суду заперечення на відзив Товариства від 02.06.2021; клопотання про його заміну як неналежного відповідача на фізичну особу Чалієнка А.К.

У засіданні 02.07.2021 було розглянуто клопотання відпвідача-6 про закриття провадження у справі та про його заміну як неналежного відповідача на фізичну особу Чалієнка А.К.

Вказані клопотання були визнані судом такими, що задоволенню не підлягають.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2021 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.08.2021.

У судове засідання, що відбулось 06.08.2021, а також попередні судові засіданні, представники відповідачів-2,5,7,8,9 не з`явилися.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслані за адресами відповідачів, які містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвали суду були офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, оскільки відповідачів-2,5,7,8,9 було належним чином повідомлено про судові засідання та ними, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів-2,5,7,8,9.

У судовому засіданні 06.08.2021 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство є власником 20/1000 часток у праві власності на майновий комплекс, які знаходься у власності позивача, за погодженням власників входить будівля корпусу 11 (літ.11 (цифра)) загальною площею 1 100,30 кв.м., а саме - поверх І. група приміщень №1 площею 389,8 кв.м., група приміщень № 2 площею 102,3 кв.м., група приміщень №3 площею 14,2 група приміщень №4 площею 104,8 кв.м., поверх ІІ: група приміщень № 5 площею 489,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Прокопенко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2020.

Слід зазначити, що співвласниками вказаного майнового комплексу, за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 9, є: ТОВ ВК «ДАР», ТОВ ВП «ГРАНУЛ», ТОВ «ЗАВОД ВП», ТОВ «Переробний завод «Славутич», ТОВ «Дніпровська Гільдія», ВОП Чалієнко А.К., ТДВ «Завод «Славутич», ТОВ «АЙ ДІ ГРУП ПЛЮС», МПБП «КРАМАР».

Позивач вказує, що протягом жовтня 2020 року - лютого 2021 року Товариство письмово повідомило співвласників інших часток про намір виділити належну позивачу частину у спільній частковій власності нерухомого майна що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Бориспільська, 9.

Також, було запропоновано укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна часток у праві власності на майновий комплекс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальною площею 54 804,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Бориспільська, 9, та/або надати згоду викладену у вигляді заяви, підпис на якій посвідчується нотаріально, на виділ Товариству належної частки 20/1000 в натурі.

Крім того, позивач просив надати відповідь та/або вчинити вказані дії у строк, що не перевищує 1 (один) місяць з дати отримання цього листа-пропозиції.

Слід зазначити, що суду не подано копію такого письмового звернення, а надано лише копії описів вкладення, фіскальних і службових чеків (а.с. 19-27 том І справи).

Позивач зазначив, що відповідачі-8,9 в усній формі підтвердили готовність прибути до нотаріуса та укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна.

Разом з тим, ТОВ «АЙ ДІ ГРУП ПЛЮС» і МПБП «КРАМАР» не підтвердили вказану інформацію суду, не надали відзив на позовну заяву та своїх представників у судові засідання не направляли.

Що ж до відповідачів-1,2,3,4,5,6,7, то позивач вказав про те, що вони не надали відповіді на пропозицію.

Товариство подало суду висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 30.06.2020 № 81 (далі - Висновок), в якому інженер інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_1 вказав про те, що за технічними показниками об`єкт може бути виділено в самостійний об`єкт, який є відокремленим і має окремий вихід.

Враховуючи викладене та приписи ст. 364 Цивільного кодексу України, Товариство звернулося з даним позовом.

У свою чергу відповідачі-1, 2, 3, 5, 6, подали відзиви на позовну заяву та заперечили проти задоволення позовних вимог повністю, вказавши на те, що ними не було отримано жодних пропозицій щодо виділу частки майна в натурі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1, 3 та 4 ст. 364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Враховуючи приписи вказаної норми позивачу необхідно було запропонувати не лише виділити частку із майна, що є у спільній частковій власності, а й надати відповідачам проєкт договору для ознайомлення, запросити їх до конкретного нотаріуса у визначений час та лише після їх письмової відмови або фактичної неявки до нотаріуса (що мало б бути письмово підтверджено особами, що з`явилися та нотаріусом) подати даний позов.

Однак, суду не подано жодного доказу належного звернення позивача до відповідачів щодо виділу частки майна.

Подані суду копії описів вкладення, фіскальних і службових чеків (а.с. 19-27 том І справи) не є належними і допустимими доказами того, що позивачем було вчинено всі залежні від нього дії відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки, позивачем не підтверджено те, що відповідачами було порушено, не визнано або оспорено право на виділ частки у порядку ст. 364 Цивільного кодексу України, то подання даного позову без проведення процедури виділу згідно із вказаною нормою є по суті передчасним.

Що ж до поданого суду як доказ технічної можливості виділу частки Висновку, то слід вказати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України (далі також ГПК України), висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Разом із тим, в силу ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 за № 774/14041, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).

Поданий суду Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна як доказ можливості виділу частки не відповідає вимогам Інструкції.

Згідно з пунктом 2.6. Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) містить такі дані:

а) кому належить об`єкт нерухомого майна;

б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою;

д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Разом з тим, Висновок не відповідає пункту 2.6 Інструкції та містить інформацію про можливість виділу.

Також, слід зазначити, що оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 Цивільного кодексу України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них» (позиція Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 344/8200/14-ц).

Однак, суду не подано доказів того, що після виділу частки позивача, у решти співвласників (відповідачів) будуть частки майна, які у розумінні ст. 181 Цивільного кодексу України стануть окремими об`єктами нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 104, 129, 232, 233, 236, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничий комплекс «ДАР» відмовити повністю.

2. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємств «ГРАНУЛ» відмовити повністю.

3. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ВП» відмовити повністю.

4. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробний завод «СЛАВУТИЧ» відмовити повністю.

5. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпровська гільдія» відмовити повністю.

6. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Фізичної особи-підприємця Чалієнка Андрія Костянтиновича відмовити повністю.

7. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з додатковою відповідальністю «ЗАВОД «СЛАВУТИЧ» відмовити повністю.

8. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ДІ ГРУП ПЛЮС» відмовити повністю.

9. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛОБАЗА 2014» до Малого приватного багатопрофільного підприємства «КРАМАР» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12.08.2021.

Суддя Ю.О. Підченко