ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2163/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, 10, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, 17, кв. 343, )
про стягнення 47 580,00грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 47 580,00грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковим перерахуванням грошових коштів в сумі 47 580,00грн. на розрахунковий рахунок відповідача, оскільки жодних діючих договорів між сторонами не існувало та жодних грошових зобов`язань Товариство з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельник" не має. В якості правової підстави позивач посилається на ст.ст.1212, 1214 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 08.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" залишено без руху. Надано позивачу для усунення недоліків строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

15.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, ухвала суду від 17.06.2021 отримана позивачем - 25.06.2021, відповідачем - 30.06.2021, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" (позивач) за платіжним дорученням № 478 від 05.06.2018 на суму 47 580,00грн. перераховано на рахунок відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" грошові кошти з призначенням платежу передплата за виконання проектних робіт згідно договору № 12/18 від 05.06.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оплату на спірну суму було здійснено помилково, оскільки між позивачем та відповідачем жодних угод не укладалось та жодних грошових зобов`язань позивач перед відповідачем не має.

Позивач 01.06.2021 звернувся на адресу відповідача з вимогою про повернення помилково сплачених грошових коштів в розмірі 47 580,00грн., яка відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Вважаючи, що його права порушені, позивач заявив вимогу про повернення помилково перерахованих ним грошових коштів у розмірі 47 580,00грн. шляхом стягнення їх з відповідача у судовому порядку на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1212 Цивільного України, на яку посилається позивач як на підставу заявлених вимог визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України).

Аналіз ст.1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того згідно з п.3 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Таким чином, вирішення питання про стягнення безпідставно набутих коштів залежить від висновків про наявність/відсутність між сторонами договірних правовідносин, на підставі яких здійснено відповідне перерахування заявлених до стягнення коштів.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Відповідно до ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач у позові зазначає, що сторони договір не укладали.

Даний факт відповідачем в установленому порядку не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Надане позивачем платіжне доручення само по собі не підтверджує факту погодження з відповідачем таких істотних умов договору як предмет, ціну та строк дії договору.

Отже, обставина щодо помилкового перерахування відповідачу 47 580,00грн. за платіжним дорученням № 478 від 05.06.2018 за відсутності підстав для такої оплати, визнається судом встановленою з огляду на більшу вірогідність доказів, поданих позивачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірна сума грошових коштів була набута відповідачем безпідставно.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на те, що між сторонами відсутні договірні відносини, а тому сплачені позивачем відповідачу грошові кошти в сумі 47 580,00грн. підлягають поверненню відповідачем на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України .

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 47 580,00грн. помилково перерахованих коштів, підтверджені документально, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, 17, кв. 343, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Інвест" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, 10, ) - 47 580,00грн. безпідставно отриманих коштів, 2 270,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено "12" серпня 2021 р.

Суддя Т.А. Лавренюк