ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2021 р. Справа№ 925/649/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Полякова Б.М.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 17.08.2021

перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Росток"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.05.2021

у справі № 925/649/21

за заявою Приватного підприємства "Росток"

про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

Суть спору.

Приватне підприємство «Росток» звернулося до Господарського суду Черкаської області з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про визнання права суборенди та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що у його користуванні на умовах - суборенди згідно договору №01/2020 від 21 березня 2020 року перебувають земельні ділянки, розташовані в адміністративних межах Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту; право суборенди на вказані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; фермерським господарством «Росток 1» вчинялись дії, направлені на зайняття земельних ділянок, що є предметом договору суборенди №01/2020 від 21 березня 2020 року та здійснення самостійного господарювання на цій території; необхідним є забезпечення позову шляхом заборони фермерському господарству «Росток 1» вчиняти дії, спрямовані на унеможливлення самостійного господарювання приватного підприємства «Росток» на земельних ділянках, що є предметом договору суборенди №01/2020 від 21 березня 2020 року.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.05.2021 року (суддя Васянович А.В.) заяву приватного підприємства Росток про вжиття заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Місцевий господарський суд зазначив, що в даному випадку судом має бути досліджено така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. З огляну на норми статей 136, 137 ГПК України, враховуючи відсутність доказів того, що фермерським господарством «Ростк 1» оскаржується в судовому порядку чинність договору суборенди землі №01/2020 від 21 березня 2020 року, не доведення заявником, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він збирається звернутися до суду, не допустимість вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, суд дійшов висновку, що вимога про забезпечення позову шляхом заборони фермерському господарству «Росток 1» вчиняти дії, спрямовані на унеможливлення самостійного господарювання приватного підприємства «Росток» на земельних ділянках, що є предметом договору суборенди №01/2020 від 21 березня 2020 року за своїм змістом є тотожною до вимоги майбутнього негаторного позову про усунення перешкод у користуванні землею.

Апеляційне провадження (рух справи).

Позивач в апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апелянт доводить, що навів достатньо обставин, що підтверджують протиправну поведінку ФГ «Росток 1» щодо предмету спору, вірогідність вчинення інших протиправних дій щодо зареєстрованого права суборенди; у випадку скасування записів не у спосіб, встановлений законом діюче право суборенди припиниться, що унеможливить правильне вирішення спору. Метою позову є усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, що є предметом договору суборенди №01/2020 від 21 березня 2020 року шляхом їх звільнення від посівів, внесених ФГ «Росток 1», що не є тотожним вимогам про забезпечення позову, а саме забороні вчинення реєстраційних дій щодо записів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право ПП «Росток» на суборенду земельних ділянок (перелік наводиться), а також шляхом заборони ФГ «Росток 1» вчиняти дії щодо унеможливлення самостійного господарювання ПП «Росток» на земельних ділянках (перелік наводиться).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 витребувано матеріали справи № 925/649/21 з Господарського суду Черкаської області за заявою Приватного підприємства «Росток» про забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/649/21 за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Росток» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.05.2021 у справі № 925/649/21 у визначеному складі; призначено справу до розгляду на 13.07.2021.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 прийнято справу №925/649/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Отрюха Б.В., Скрипки І.М.; призначено розгляд апеляційної скарги на 17.08.2021.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Копитова О.С., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2021 прийнято справу №925/649/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Копитової О.С., Полякова Б.М.; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.08.2021.

Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог статей 120, 270 ГПК України скористалися правом, передбаченим статтею 42 ГПК України, та взяли участь у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції за участю сторін.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Приватне підприємство «Росток» звернулося до господарського суду з заявою про забезпечення позову у зв`язку з невизнанням права суборенди ПП «Росток» на земельні ділянки, що є предметом договору суборенди; створення фермерським господарством «Росток 1» перешкод у користуванні земельними ділянками, що є предметом суборенди. Таким чином заявник має намір довести необхідність захисту права суборенди; усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Заходами забезпечення позову, які просить вжити заявник є: заборона вчинення реєстраційних дій щодо записів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право ПП «Росток» на суборенду земельних ділянок; заборона фермерському господарству «Росток 1» вчиняти дії щодо унеможливлення самостійного господарювання приватним підприємством «Росток» на земельних ділянках.

Таким чином, питанням, яке підлягає з`ясуванню є наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову в рамках захисту невизнаного права суборенди та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Мотиви постанови апеляційного господарського суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 136 та ч. 1 ст. 140 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

Суд апеляційної інстанції вважає, що застосування таких заходів забезпечення як заборона вчинення реєстраційних дій щодо записів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право на суборенду земельних ділянок та заборона вчиняти дії щодо унеможливлення самостійного господарювання приватним підприємством «Росток» на земельних ділянках не є заходами, що співмірні в рамках захисту невизнаного чи оспорюваного права суборенди та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками; заборона на реєстраційні дії щодо земельної ділянки може втрутитися у право власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власністю, що ніяким чином не посягає на право суборенди, а, навпаки, виходить за рамки можливого захисту права суборенди; заборона вчиняти дії щодо унеможливлення самостійного господарювання на земельних ділянках є вирішенням спору по суті в рамках вимог про усунення перешкод, тоді як вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті не допускається (ч. 11 ст. 137 ГПК України).

Таким чином, апеляційний господарський суд визнає вірними висновки господарського суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він збирається звернутися до суду, та не допустимість вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, апеляційна інстанція враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Апеляційний господарський суд відхиляє аргументи апелянта, які розцінює як такі, що зводяться до доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову без огляду на мету та межі таких заходів в рамках реалізації заявником права на судовий захист від стверджуваного порушення права чи законного інтересу з огляду на вищенаведені мотиви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, Північний апеляційний господарський суд встановив, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Росток" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.05.2021 у справі № 925/649/21 залишити без зміни.

Матеріали справи № 925/649/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.М. Поляков

О.С. Копитова