ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2111/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ", м.Київ
до Фізичної особи - підприємця Околєлова Сергія Олександровича, м.Харків
про стягнення 93278,38 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "МЕТРОПОЛІЯ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП Околєлова Сергія Олександровича про стягнення 93278,38грн. за договором №Кс40/Д-1 від 28.11.2017 року оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться в будівлі торгово-розважального центру «Караван Megastore», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд №17.

Ухвалою суду від 04.06.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2021 року відкрито провадження у справі №922/2111/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копія даної ухвали, яка була направлена на юридичну адресу відповідача, згідно з даними з ЄДРЮОФОП, повернута до суду без вручення адресату, з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом встановлено, що відповідач обізнаний про розгляд даної справи, про що свідчить подана ним до суду заява про ознайомлення з матеріалами справи від 02.07.21 (вх.№15478).

Однак, відповідач своїми процесуальними правами не скористався, з матеріалами справи не ознайомився, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, відзив на позов не надав.

Частиною 4 статті 13 ГПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.11.2017 року між ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ» (позивач, орендодавець) та ФОП Околєловим Сергієм Олександровичем (відповідач, орендар) був укладений Договір оренди № Кс40/Д-1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Орендодавець зобов`язався передати Орендарю в тимчасове платне користування нежитлове приміщення № Кс40, яке знаходиться в будівлі торгово-розважального центру «Караван Megastore», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд №17, а Орендар зобов`язався прийняти, оплатити користування і повернути приміщення Орендодавцю на умовах, визначених Договором.

Позивач, як Орендодавець, свої зобов`язання за Договором виконав належним чином. Так, зазначене нежитлове приміщення № Кс40, загальною площею 8,6 кв.м., було передане Орендодавцем в тимчасове платне користування Орендареві на строк 1090 календарних днів згідно з Актом приймання-передачі приміщення від 21.12.17.

Орендар повернув Орендодавцеві приміщення №Кс40 відповідно до Акту повернення приміщення від 21.11.2020 року.

Згідно з п.8.1. Договору закінчення чи дострокове припинення Строку дії Договору не звільняє Сторін від виконання зобов`язань, а також від відповідальності (застосування неустойки, штрафів, пені тощо) за порушення Договору, якщо такі зобов`язання чи порушення виникли чи сталися під час дії Договору.

Відповідно до п.10.3. Договору якщо інше не передбачене цим Договором, Основна орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю.

Згідно з п.11.1. Договору Орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати Орендодавцеві вартість Комунальних послуг, які використані для утримання приміщення.

В силу п.11.5. Договору Орендар зобов`язаний компенсувати Орендодавцеві вартість використаних Комунальних послуг та витрат на утримання електромереж, не пізніше 10-го число місяця, наступного за оплачуваним.

Також, згідно з п.12.1. Договору якщо інше не передбачено цим Договором, Орендар зобов`язаний щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, оплачувати Орендодавцю Експлуатаційні витрати».

ФОП Околєловим Сергієм Олександровичем порушений вказаний порядок оплати обов`язкових платежів за Договором, внаслідок чого прострочена заборгованість Орендаря за Договором складає:

1) заборгованість з оплати Основної орендної плати в сумі 60487,93 грн., в т.ч. ПДВ 20%, в тому числі:

- 11310,97 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Основної орендної плати за вересень 2020 року,

- 28700,33 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Основної орендної плати за жовтень 2020 року,

- 20476,63 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Основної орендної плати за період з 01.11.2020 року по 21.11.2020 року;

2) заборгованість з оплати Експлуатаційних витрат в розмірі 13592,39 грн., в т.ч. ПДВ 20%, в тому числі:

- 2198,90 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Експлуатаційних витрат за серпень 2020 року,

- 4198,90 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Експлуатаційних витрат за вересень 2020 року,

- 4198,90 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Експлуатаційних витрат за жовтень 2020 року,

- 2995,69 грн., в т.ч. ПДВ 20% - розмір заборгованості з оплати Експлуатаційних витрат за період з 01.11.2020 року - по 21.11.2020 року;

3) заборгованість з відшкодування вартості Комунальних послуг в розмірі 542,38 грн., в т.ч. ПДВ 20%, за період з 01.11.2020 року по 21.11.2020 року.

Загальний розмір простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором становить 74622,70 грн.

Відповідно до п.28.2. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов`язань по сплаті Основної Орендної плати, по сплаті Експлуатаційних витрат, відшкодуванню витрат на Комунальні послуги, сплаті інших Платежів, передбачених цим Договором, більш ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Орендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50 відсотків Основної орендної плати за перший місяць Строку Оренди.

Згідно з п.36.4. Договору при розрахунку суми штрафів по Договору розмір Основної орендної плати за перший місяць Строку Оренди складає 21025,77 грн. При цьому, якщо у подальшому розмір Орендної плати за перший місяць Строку Оренди буде змінено, розмір штрафів, передбачених цим Договором, розраховуватиметься виходячи з розміру, встановленого цим Договором, та без урахування внесених змін.

Тож, внаслідок неодноразового порушення Відповідачем в період з серпня 2020 року по листопад 2021 року встановленого Договором порядку та строків оплати обов`язкових платежів за Договором, розмір штрафу складає 84103,08 грн., згідно наступного розрахунку: 8 х 10512,89 грн., де:

8 - кількість порушень строків оплати обов`язкових платежів (в т.ч. порушення оплати Основної Орендної плати в кількості 3 разів, порушення оплати Експлуатаційних витрат в кількості 4 разів, порушення оплати Комунальних послуг в кількості 1 разу), за відповідне порушення кожного з яких відповідно до п.28.2. Договору передбачений штраф у розмірі 50 відсотків Основної орендної плати за перший місяць Строку Оренди;

10512,89 грн. - сума штрафу у розмірі 50 відсотків Основної орендної плати за перший місяць Строку Оренди за одне порушення;

84103,08 грн. - загальна сума штрафу за порушення строків оплати Основної Орендної плати, Експлуатаційних витрат, Комунальних послуг в кількості 8 порушень.

Однак, враховуючи що розрахований да Договором розмір штрафних санкцій перевищує суму основної заборгованості за Договором, Позивач зменшує розмір штрафу до 25% від суми простроченої заборгованості Відповідача, що відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності договірних відносин, внаслідок чого заявлена до стягнення Позивачем сума штрафу за невиконання Відповідачем договірних зобов`язань складає 74 622,70 грн.* 25% = 18655,68 грн.

Звернення Орендодавця за Договором до Орендаря з претензією від 22.01.2021 року №17 щодо погашення простроченої заборгованості за Договором залишено відповідачем без відповіді, заборгованість не сплачено. що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ФОП Околєлов С.О. припинив підприємницьку діяльність 29.04.21, однак, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.51, 52, 598609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст.202208 Господарського кодексу України, ч.8 ст.4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) господарські зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки фізична особа не перестає існувати та відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім майном.

Спір в даній справі виник саме з господарської діяльності відповідача, а позовні вимоги заявлено про стягнення боргу за неналежне виконання господарського договору, укладеного суб`єктами господарювання.

Із припиненням здійснення господарської діяльності зобов`язання для фізичної особи не припиняються, на відміну від юридичних осіб (ст. 609 ЦК України).

Згідно з ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (постанова ВП ВС від 09.10.2019 року у справі №127/23144/18).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та повністю не розрахувався за надані послуги у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором оренди №Кс40/Д-1 від 28.11.2017 року на суму 74622,70 грн. грн., а отже позовні вимоги в цій частині щодо стягнення основного боргу є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення штрафу.

Відповідно до п.28.2. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов`язань по сплаті Основної Орендної плати, по сплаті Експлуатаційних витрат, відшкодуванню витрат на Комунальні послуги, сплаті інших Платежів, передбачених цим Договором, більш ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Орендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50 відсотків Основної орендної плати за перший місяць Строку Оренди.

Згідно з п.36.4. Договору при розрахунку суми штрафів по Договору розмір Основної орендної плати за перший місяць Строку Оренди складає 21025,77 грн. При цьому, якщо у подальшому розмір Орендної плати за перший місяць Строку Оренди буде змінено, розмір штрафів, передбачених цим Договором, розраховуватиметься виходячи з розміру, встановленого цим Договором, та без урахування внесених змін.

Позивачем нарахована сума штрафу за невиконання Відповідачем договірних зобов`язань в розмірі 18655,68 грн., що складає 25% від суми основного боргу (74622,70 грн.), та є меншою сумою, ніж передбачено п.28.2. Договору (50% орендної плати за кожне порушення оплати більше 5 днів).

В розумінні ч.ч.2,3 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши відповідний розрахунок, суд приходить до висновку про його обґрунтованість та відповідність вимогам чинного законодавства України, а вимоги про стягнення 18655,68 грн. штрафу такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які відповідачем не спростовані, отже, позов підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на відповідача, в разі задоволення позову. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76-79, 80, 86, 129, 236, 238, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ" (адреса: 04074, м.Київ, вул.Лугова, буд.12; ; ІВАN НОМЕР_2 в АТ «СБЕРБАНК») прострочену заборгованість за Договором оренди №Кс40/Д-1 від 28.11.2017 року в розмірі 74622,70 грн., штраф в розмірі 18655,68 грн. за порушення строків оплати обов`язкових платежів за Договором оренди №Кс40/Д-1 від 28.11.2017 року, судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "13" серпня 2021 р.

Суддя К.В. Аріт