РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2021Справа № 44/258-б (910/13364/20)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-ВР" (02125, м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1)

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (02121, м. Київ, вул. Світла, буд. 3)

про стягнення 3 002 569,64 грн.

В межах справи № 44/258-б

За заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Науменко Я.О. - представник

Від відповідача не з`явилися

Керуючий санацією не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 44/258-б за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на стадії процедури санації, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.02.2013.

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-ВР" до дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 3002569,64 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2020 (суддя Ковтун С.А.) матеріали справи № 910/13364/20 передано за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 44/258-б про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2021 прийнято справу № 44/258-б (910/13364/20) до розгляду в межах справи № 44/258-б про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", підготовче засідання призначено на 22.02.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.02.2021 відкладено розгляд справи на 29.03.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2021 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 12.05.2021.

11.05.2021 до Господарського суду м. Києва клопотання позивача про долучення оригіналів документів до матеріалів справи.

12.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позов.

Ухвалою Господарського суду м. Києві від 12.05.2021 розгляд справи відкладено на 14.06.2021.

09.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.06.2021 розгляд відкладено на 14.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-ВР" до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 3 002 569,64 грн. в межах справи № 44/258-б про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до судового розгляду по суті на 21.07.2021.

У судовому засіданні 21.07.2021 оголошено перерву до 26.07.2021.

У судовому засіданні 26.07.2021представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-ВР" до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості в розмірі 3 002 569,64 грн. Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-ВР" - субпідрядник (далі - позивач) та Дочірнім підприємством "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - генпідрядник (далі - відповідач) був укладений договір про надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів № 57-02 (далі - договір).

Згідно з п.1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, Субпідрядник зобов`язується за дорученням Генпідрядника та замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів, а Генпідрядник зобовзується прийняти та оплатити такі ослуги псля прийнття та оплати послуг Замовником - Службою автомобільних доріг у Київській області.

Згідно із п.2.1 договору Субпідрядник повинен надати Генпідряднику послуги, якість яких відповідає умовам затвердженої кошторисної документації.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість послуг за цим договором складається із вартості послуг, наданих в межах строку дії цього договору, згідно договірних цін на послуги, які фактично надавалися та орієнтовно становить 8 000 000 грн. з ПДВ.

Згідно із п.3.2 договору вартість послуг визначається як фактична вартість виконаних і прийнятих замовником послуг.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), після надходження сплати за ці послуги від Замовника та після підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2В) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від Субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 Договору.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форми №КБ-2в та №КБ-3) готує субпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника у строк не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник генпідрядника протягом 3 (трьох) днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично наданих обсягів послуг. Після підписання форми КБ-2в субпідрядником та уповноваженим представником генпідрядника, КБ-2в підписується генпідрядником та уповноваженим представником замовника. Форма КБ-3 підписується замовником, генпідрядником та субпідрядником.

Таким чином, зобов`язання з оплати вартості наданих послуг Субпідрядником (розрахунку за надані послуги) виникає на підставі та з моменту укладення сторонами відповідного акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (Форма КБ-2в, КБ-3 - відповідно) в порядку та на підставах визначених пунктами 4.1., 4.2. Договору.

Згідно із п.5.1 Договору строк надання послуг складає протягом 2017 року.

Відповідно до положень п.п.6.1.1 п.6.1 Договору Генпідрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати з надані послуги; приймати належним чином надані послуги згідно з актом про надання послуг; належним чином виконувати умови Договору.

Згідно із п.7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим Договором.

Відповідно до п.9.2 Договору у разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до норм процесуального права.

Згідно із п.10.3 Договору закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

На виконання умов договору позивач виконав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 5 928 364,80 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи актами виконаних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав частково на суму 3 300 000,00 грн., що підтверджуються банківськими виписками по рахунку, а саме:

- банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 від 08.09.2017;

- банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 від 11.07.2017;

- банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 від 11.04.2018;

- банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 від 24.01.2018;

- банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 від 28.03.2018

- банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 від 01.08.2017.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи послуги, в обсягах визначених дефектними актами позивач виконав в повному обсязі, про що сторонами було укладено відповідні акти приймання виконаних робіт, а саме:

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за липень 2017 року - на суму 687 871, 20 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року - на суму 687 871, 20 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за липень 2017 року - на суму 257 168, 40 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року - на суму 257 168, 40 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за липень 2017 року - на суму на суму 137 562, 00 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року - на суму 137 562, 00 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за липень 2017 року - на суму 829 998, 00 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року - на суму 829 998, 00 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року - на суму 2 078 160, 00 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2017 року - на суму 2 078 160, 00 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року - на суму 318 474, 00 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року - на суму 318 474, 00 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року на суму 264 448, 80 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року - на суму 264 448, 80 грн.;

- акт приймання та виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року - на суму 1 318 939, 20 грн., акт приймання та виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року - на суму 35743, 20 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року - на суму 1 354 682, 40 грн.

Будь-яких зауважень, щодо обсягу та якості наданих позивачем послуг від замовника та генпідрядника (відповідача) матеріали справи не містять.

Таким чином позивачем, як субпідрядником на виконання вищевказаного Договору було надано, а генпідрядником (відповідачем) та замовником було прийнято послуги на загальну суму 5 928 364,80 грн.

Відповідачем надані послуги були оплачені частково на суму 3 300 000,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи банківськими виписками.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, заборгованість відповідача становить 276 592,86 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, щоб підтверджували здійснення відповідачем розрахунків за надані послуги в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідачем, на підставі п.4.6 договору з вказаної суми боргу було самостійно списано суму вартості його послуг, як генпідрядника за договором (послуги генпідряду), в розмірі 2% від вищевказаної загальної вартості зобов`язання, внаслідок чого сума боргу визнана останнім в розмірі 2 575 797,52 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору про надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів № 57-02 від 14.06.2017 не здійснив в повному обсязі оплату за надані послуги, а тому, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 2 575 797,52 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 1 202,68 грн. то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 7.3.10 договору нарахування будь-яких сум, щодо відповідальності Генпідрядника за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором, припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов`язання.

Пунктом 7.3.11 договору сторони домовились та підтверджують, що загальний розмір відповідальності Генпідрядника за цим Договором не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань Генпідрядника.

Відтак, зважаючи на приписи п.п. 7.3.10 та 7.3.11 договору з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 87,47 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 86 842,31 грн. та інфляційних втрат в розмірі 286 159,85 грн., то суд зазначає слідуюче.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Здійснивши перевірку розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи приписи п.п. 7.3.10 та 7.3.11 договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 6 099,69 коп. та інфляційні втрати в розмірі 20 099,48 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 39 030,41 грн. судового збору.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (02121, м. Київ, вул. Світла, 3; ідентифікаційний код 33096517) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ-ВР" (02125, м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1; ідентифікаційний код 38013854) основний борг в розмірі 2 575 797 (два мільйони п`ятсот сімдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 52 коп., інфляційні втрати в розмірі 20 099 (двадцять тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп., 3 % річних в розмірі 6 099 (шість тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 69 коп., пеню в розмірі 87 (вісімдесят сім) грн. 47 коп., судовий збір в розмірі 39 030 (тридцять дев`ять тисяч тридцять) грн. 41 коп.

3. В іншій частині позов залишити без задоволення.

4. Копію рішення направити сторонам, керуючому санацією, кредиторам, Державному агентству автомобільних доріг України (Укравтодор) та Київській обласній прокуратурі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 04.08.2021.

Суддя П.П. Чеберяк