Справа № 909/772/21
УХВАЛА

13.08.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Медіа Друк", вул. Володимира Великого, 5а, 79026, м. Львів

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий Дім "Літера" вул. В. Івасюка, буд. 50, кв. 6, м. Івано-Франківськ, 76002

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 87 448, 39 грн.

встанови, що ТОВ "Експрес Медіа Друк" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором № 80 поставки друкованої продукції від 20.03.2018 року з боржника фізичної особи підприємця Лихого Тараса Михайловича на користь заявника ТОВ "Експрес Медіа Друк" заборгованості за відвантажену друковану продукцію в сумі 87 448, 39 грн.

Розглянувши заяву ТОВ "Експрес Медіа Друк" та подані до неї документи, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Згідно частини 1статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу боржником означено ТОВ "Видавничий ДІМ"ЛІТЕРА" в той час, як в прохальній частині заяви заявник вказує про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором №80 поставки друкованої продукції від 20.03.2018. з боржника - фізичної особи-підприємця Лихого Тараса Михайловича.

Отже, з заяви неможливо встановити хто є, на думку заявника особою до якої заявлено вимоги (товариство, яке означено, як боржник чи підприємець вказаний в прохальній частині заяви).

Зазначені обставини, в силу викладеного, є підставою для відмови у видачі судового наказу, що є формою судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявник залишив без уваги положення ст. 156 Господарського процесуального кодексу України та не долучив необхідних копій судового наказу і долучених до нього документів для направлення їх боржнику, як це встановлено ст. 156 ГПК України.

Чинним ГПК України не передбачено обов`язку суду виготовляти копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів для надіслання їх боржнику. Тоді як у пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. За відсутності долучених до заяви про видачу судового наказу копій заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, суд не має можливості в порядку частини 2 статті 156 Господарського процесуального кодексу України надіслати боржникові ці документи разом з копією судового наказу.

Суд не може самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, оскільки додані заявником до заяви про видачу судового наказу не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями. Виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення ГПК України не передбачено. Суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу при поверненні оригіналів письмових доказів за заявою особи, яка подала суду оригінали (стаття 92 Господарського процесуального кодексу України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 стаття 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експрес Медіа Друк" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи підприємця Лихого Тараса Михайловича заборгованості за відвантажену друковану продукцію в сумі 87 448, 39 грн.

Згідно ч.2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку встановленим ст. 256 ГПК України.

Суддя І.М.Скапровська