РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021Справа № 910/7178/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І, при секретарі судового засідання Волковій Д.Р., розглянувши господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1

про стягнення 318 146,56 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (далі - ПрАТ "СК "Глобал Гарант, відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - ТОВ "Епіцентр К", відповідач-2) про стягнення страхового відшкодування в сумі 318 146,56 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ст. 993, 1194 ЦК України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", позивачу перейшло право зворотної вимоги до відповідачів у зв`язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача внаслідок ДТП. Указана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "Iveco", державний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ "Епіцентр К", та був застрахований в ПрАТ "СК "Глобал Гарант", при цьому водій ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Епіцентр К".

За таких обставин позивач просить стягнути з ПрАТ "СК "Глобал Гарант" страхове відшкодування в межах ліміту застрахованої у відповідача-1 цивільно-правової відповідальності водія зазначеного транспортного засобу в сумі 129 000, 00 грн., а з власника цього транспортного засобу (ТОВ "Епіцентр К", відповідача-2) - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку має здійснити відповідач-1 в сумі 189146, 56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 р. вказана позовна заява була прийнята до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 р. за клопотанням відповідача-2 до розгляду справи була залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - водій транспортного засобу, що належить ТОВ "Епіцентр К", визнаний винним у ДТП, ОСОБА_1 (далі - третя особа).

У визначений законом строк відповідач-1, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач-2 (ТОВ "Епіцентр К") надіслав суду відзив, у якому проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості. Зокрема, зазначив, що розмір матеріального збитку, завданого позивачу, має бути підтверджений належним звітом про оцінку пошкодженого транспортного засобу, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідну кваліфікацію, у той час, як наданий ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звіт оцінювача не підтверджений кваліфікаційним свідоцтвом та сертифікатом на право зайняття оціночною діяльністю такого суб`єкта, який до того ж не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також вказав, що розрахунок страхового відшкодування, здійснений позивачем, не відповідає фактичним пошкодженням транспортного засобу та є завищеним, а постанова суду у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не має преюдиціального значення у вирішенні питання про стягнення страхового відшкодування з ТОВ "Епіцентр К". Просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення щодо заявленого позову, вважав, що позовні вимоги, пред`явлені до відповідача-2, не підлягають задоволенню, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, який належить ТОВ "Епіцентр К", була застрахована в ПрАТ "СК "Глобал Гарант" (відповідача-1), тому вказана страхова компанія має відшкодувати заподіяну позивачу шкоду.

У судове засідання, призначене на 09.08.2021 р., представники сторін та третя особа не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа ( ОСОБА_1 ) у минулому судовому засіданні надав пояснення по суті позову, не заперечуючи факту вчинення ДТП та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також перебування у трудових відносинах з ТОВ "Епіцентр К", зазначив, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована у відповідача-1, який за умовами полісу № АО 004609892 зобов`язався компенсувати спричинений відповідачем-2 збиток. Також вказав про завищений розмір страхового відшкодування, сплачений позивачем потерпілій особі на підставі рахунку СТО, оскільки обсяг робіт з відновлення транспортного засобу, вказаний у цьому рахунку, не відповідає обсягу та характеру спричинених ним пошкоджень.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення третьої особи та дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 4220/20-Т/Ц4 від 03.08.2020 р., укладеного ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" з ОСОБА_2 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Lend Rover Range Rover Sport", державний номер НОМЕР_2 .

15.12.2020 р. в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача вищевказаного транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "Iveco", державний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ "Епіцентр К", під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 03.02.2021р. у справі № 363/135/21 водій ОСОБА_1 за фактом вказаної ДТП був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту оцінки колісного транспортного засобу № 648 від 06.01.2021 р., виконаного на замовлення позивача оцінювачем ТОВ "Незалежна експертно-асистуюча компанія" Нестеренком В.І. , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Lend Rover Range Rover Sport", державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та величини ВТВ, склала 166 415,27 грн. А згідно з рахунком-фактури СТО № С000071465 від 29.12.2020 р., наданого позивачем, матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого автомобіля, склав 318 146,56 грн.

Позивач відшкодував потерпілій особі матеріальний збиток на підставі вищевказаного рахунку СТО, а також страхового акту № 006.03104520-1 від 11.01.2021 р. та розрахунку суми страхового відшкодування від 11.01.2021 р., у сумі 318 146,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1402611 від 12.01.2021 р.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У той же час, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під час розгляду справи в суді відповідач-1 та третя особа не погодилися із сумою завданого позивачу матеріального збитку, оскільки, сума, заявлена до стягнення при розрахунку вартості відновлювального ремонту є завищеною.

Перевіряючи такі доводи учасників справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 р. у справі № 924/675/17 розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018 р., по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018 р., по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018 р., по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 р., по справі №910/171/17 від 02.10.2018 р.

Із рахунку СТО № С000071465 від 29.12.2020 р., акту виконаних робіт № Н000089577 від 30.01.2021 р., а також страхового акту № 006.03104520-1 від 11.01.2021 р. та розрахунку суми страхового відшкодування від 11.01.2021 р., наданих позивачем, вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 318146,56 грн. була визначена без урахування коефіцієнту зносу деталей пошкодженого автомобіля.

У той же час, у матеріалах справи наявний звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 648 від 06.01.2021 р. суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Незалежна експертно-асистуюча компанія" Нестеренка В.І., наданий позивачем, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Lend Rover Range Rover Sport", державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0, 63716) склала 166 415,27 грн.

Доводи відповідача-1 про те, що вказаний звіт не є висновком експерта, який має відповідне підтвердження своєї кваліфікації та не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, суд відхиляє, оскільки позивачем надано суду кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № МФ 639 від 01.11.2003 р. (безстрокове), видане Фондом Держмайна України Нестеренку В.І., сертифікат вказаного суб`єкта оціночної діяльності № 755/19 від 04.10.2019 р. та посвідчення про підвищення його кваліфікації № МФ 7793-ПК від 30.09.2020 р.

Також суд зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства (ч. 5 ст. 100 ГПК України) експерт повідомляється про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку у разі призначення судової експертизи за ухвалою суду.

За таких обставин суд вважає наданий позивачем звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 648 від 06.01.2021 р. належним та допустимим доказом у справі. У той час, як відповідач-1 на підтвердження своїх доводів будь-якого висновку експерта чи інших доказів стосовно вартості спричиненого збитку суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що належно підтвердженою сумою матеріального збитку, спричиненого потерпілій особі, є вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, яка становить 166 415,27 грн.

Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи (ТОВ "Епіцентр К"), якій належить автомобіль "Iveco", державний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "СК "Глобал Гарант" (відповідача-1) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 004609892.

25.01.2021 р. позивач (ПрАТ "СК "Арсенал Страхування"), як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Глобал Гарант" із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 318 146,56 грн., тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, указана заява була залишена відповідачем без задоволення, не зважаючи на надану відповідачем-1 відповідь про можливість часткового задоволення вимоги позивача.

Отже, відповідач-1 є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "Арсенал Страхування") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АО 004609892 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником за шкоду майну становить 130 000,00 грн., а франшиза - 1000,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем-1 на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" 129 000, 00 грн.

Щодо відповідальності ТОВ "Епіцентр К" (відповідача-2) у спірних відносинах, до якого також заявлені вимоги за спричинення позивачу шкоди, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Водночас, частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, відшкодовує юридична особа.

Отже, аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту), укладеного із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець (вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 р. у справі № 426/16825/16-ц).

Із наявних у справі матеріалів вбачається (чого не заперечувала також третя особа під час надання пояснень суду), що винний у скоєнні правопорушення водій ОСОБА_1 на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах із ТОВ "Епіцентр К".

При цьому на момент вчинення ДТП автомобіль "Iveco", державний номер НОМЕР_1 , перебував у користуванні ТОВ "Епіцентр К", а цивільно-правова відповідальність винної у вказаній ДТП особи - ОСОБА_1 , як вже було встановлено судом, була застрахована у ПрАТ "СК "Глобал Гарант" (поліс № АО 004609892) в межах передбаченого законом ліміту.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, ТОВ "Епіцентр К" є відповідальною особою за спричинену у ДТП шкоду в частині відшкодування різниці між розміром завданої позивачу шкоди (166 415,27 грн.) та сумою страхового відшкодування, яку має сплатити страховик - ПрАТ "СК "Глобал Гарант" (129 000,00 грн.), тобто у сумі, що становить 37 415, 27 грн.

Оскільки відповідачі доказів відшкодування позивачу встановленої судом суми страхового відшкодування не надали, суд дійшов висновку, що на користь позивача з ПрАТ "СК "Глобал Гарант" (відповідача-1) належить стягнути 129 000, 00 грн. страхового відшкодування, а з ТОВ "Епіцентр К" (відповідача-2) - 37 415, 27 грн. страхового відшкодування.

За таких обставин позов ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн. суд прийняв до уваги, що розмір витрат позивача на професійну правову допомогу у сумі 10 000, 00 грн. підтверджуються належними у справі доказами, а саме - свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 462 від 02.02.2004 р., видане адвокату Данилову А.Г.; договором про надання правової допомоги № 110119 від 11.01.2019 р., укладеним між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та адвокатом Даниловим А.Г.; відповідним ордером на представництво інтересів позивача в суді адвокатом (серія ЗП № 70258 від 11.01.2019 р.); актом виконаних робіт з описом робіт, виконаних у справі № 910/7178/21, від 27.05.2021р.; рахунком про сплату № 910/7178/21 від 27.05.2021 р. на суму 10 000, 00 грн.; а також платіжним дорученням № 28777741 від 28.05.2021р.

За змістом ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, а також відповідних доказів, що підтверджують здійснення таких витрат.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та його неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд враховує незначну ціну позову; категорію справи, яка не є складною; той факт, що підготовка позову не займає великого обсягу правових знань та часу; розгляд справи у спрощеному позовну провадженні; кількість судових засідань, у яких участь представник позивача (адвокат) не приймав; обґрунтованість вартості наданих послуг адвокатом; неспівмірність гонорару адвоката із проведеною ним роботою.

Отже, суд зважає на положення ч. 5 ст. 126 ГПК України, за якою суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а також на заперечення відповідача-2 проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу з огляду на їх неспівмірність із обсягом виконаної роботи. Тому, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. та покласти їх на відповідачів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу у встановленому судом розмірі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 178, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант", Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про стягнення 318 146,56 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (01103, м. Київ, бул. Дружби народів, буд. 28 В, офіс 505, ідентифікаційний код 30930046) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування у сумі 129 000 (сто двадцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 935 (одна тисяча дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) 00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (04128, м. Київ, вул. Берклвецька, буд. 6 К, ідентифікаційний код 32490244) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування у сумі 37 415 (тридцять сім тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 27 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 561 (п`ятсот шістдесят одна) грн. 23 коп. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 494 (чотириста дев`яносто чотири) 53 грн.

У решті вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 9 серпня 2021 року.

Повний текст рішення складений 16 серпня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя К. І. Головіна