УХВАЛА

11 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/11390/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.,

розглянувши матеріали узагальненої касаційної скарги ОСОБА_1 , яка не містить вказівки на конкретні процесуальні документи, які оскаржуються у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельне підприємство "Восток"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "МТ-1",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельмар Крим",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан Спорт",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Дніпровська міська рада,

2) Приватне підприємство "Експрес-буд",

про визнання права власності, визнання недійсними договорів та свідоцтв, зобов`язання вчинити певні дії, -

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МТ-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельне підприємство "Восток",

треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельмар Крим",

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан Спорт",

3) Дніпровська міська рада,

4) Приватне підприємство "Експрес-буд",

про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, дубліката свідоцтва про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2021 до Вищого господарського суду України (який знаходиться в стадії ліквідації) і 21.07.2021 до Верховного Суду через суд апеляційної інстанції надійшли узагальнені касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області та постанови і ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду по трьох справах №904/11390/16, №904/2641/19, №904/2759/20 та ухвали Запорізького окружного адміністративного суду у справі №0870/8014/12 від 05.03.2018. В узагальнених касаційних скаргах скаржник вказує, що судові рішення вказаних судів незаконні та шахрайські, та просить:

« 1. Прийняти до розгляду УЗАГАЛЬНЕНА КАСАЦІЙНА СКАРГА на незаконні та шахрайські рішення та ухвали господарського суду Дніпропетровської області, та постанови та ухвали Центральній апеляційний господарський суд по трьох справах №904 /11390/16,№ 904/2641/19, № 904/2759/20 та , та ухвали Запорізького Окружного Адміністративного суду у справі №0870/8014/12 від 05 березня 2018 року, та об`єднання одразу чотири справ до однієї.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №01/10-2д від 01 жовтня 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо- будівельне підприємство «Восток» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МТ-1».

3. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно №12706881 від 13 листопада 2013, видане реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції дніпропетровської області на об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 52 Д на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» (вул.Вокзальна, буд.1,м.Дніпро, 49000^:6# заВДР І 32650975).

4. Визнати недійсним свідоцтво №43292387 від 04 вересня 2015 року про право власності на нерухоме майно - об`єкт по вул.Запорізьке шосе 53-б. літ. В-2, Г-2, площею 2 238,4 кв.м., власник ТОВ «Дельмар Крим».

5. Скасувати запис про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Алан Спорт" №14399453 від 27 квітня 2016 року, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29495569 від 04 травня 2016 року, на будівлю комерційного призначення , загальною площею 2 238,4 кв.м., що складається з: будівля комерційного призначення літ В-2, загальною площею 1 121,9 кв.м., підвал під В-2, вхід в підвал літ.в, будівля комерційного призначення літ.Г-2, загальною площею 1 116,5 кв.м., підвал під Г-2, ганок літ.г 1та розміщене за адресою: Дніпропетровська область м.Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 536; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

6. Скасувати запис про реєстрацію прав власності за Товариством з обмеженеженою відповідальністю «Дельмар Крим» №11041085 від 27 серпня 2015 року, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24153941 від 04 вересня 2015 року, на будівлю комерційного призначення загальною площею 2 238,4 кв.м., що складається з: будівля комерційного призначення літ.В-2, загальною площею 1 121,9 кв.м., підвал під В-2, вхід в підвал літ.в, будівля комерційного призначення літ.Г-2, загальною площею 1 116,5 кв. м., підвал під Г-2, ганок літ.г 1 та розміщене за адресою: Дніпропетровська областе м.Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 536; реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 01.

7. Витребувати у ТОВ «Алан Спорт» на користь товариства з обмежено-: відповідальністю «Виробничо-будівельне підприємство «Восток» (вул.Володимир Вернадського, 35Б, кв.98, м.Дніпро, 49000, Код за ) приміщення за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 52 Д - будівля комерційного призначення площею 1 094,1 кв.м. (будівля літ.Г-2, за адресою: м.Дніпропетровсь- вул.Запорізьке шосе, 536).

8. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне підприємство «Восток» (вул.Володимира Вернадського, 35Б, кв.98, м.Дніпро, 49000 Код за ) право власності на приміщення за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 52 Д - будівля комерційного призначень площею 1 094,1 кв.м. (будівля літ.Г-2, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 536).

9. Усунути товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне підприємство «Восток» (вул.Володимира Вернадського, 35Б, кв.98, м.Дніпро, 49000, Код за ) перешкоди у користуванні приміщенням за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 52 Е - будівля комерційного призначення підвал (літ. Б-2 ) S=373,4 кв.м., 1 поверх (літ. Б2) S=374 кв.м., 2 поверх (літ.Б-2) S=374 2 кв.м., загальною площею 1 121,9 кв.м. (об`єкт по вул. Запорізьке шосе 53-6 літ. B-2 площею 1 121,9 кв.м.) шляхом зобов`язання ТОВ "Алан-Спорт" звільнити зазначене приміщення у 5 денний строк.

10. Вирішити питання розподілу судових витрат.

11. Вирішити питання компенсації за оплату роботі експерту.

12. Вирішити питання компенсації за оплату роботі адвокатів.

13. Дати чотки формулювання рішення по справи та способі його реалізації, по можливості оформити власність на Живу Людину ОСОБА_1 на пряму, як на кінцевого бенефіціару, як на єдиного що залишився живим власника, так як компаньйона вбито, а «Виробничо-будівельне підприємство «Восток» за 7 років без дії прийшло до занепаді.

14. Розгляд касаційної скарги проводити виключно у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та обов`язковою трансляцією в прямій ефір. Забороняю розгляд без моєї особистою присутності.

15. Звільнити Живу Людину ОСОБА_1 від судового збору, позаяк раніше сплачений судовий збір було вкрадено, а рішення було сфальсифіковане.

16. Скасувати злочинне рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021, прийняте шахраєм ………..

17. Покарати винних «суддів» - шахраїв ………………….. за прийняття злочинних, попередньо узгоджених незаконних ухвал у справі № 904/11390/16 від 10.07.2017.

18. Додати до відповідачів, відповідача-4 - комерційну установу приватного права «господарчий суд Дніпропетровської області», та особисто її керівника ………. з солідарною відповідальністю, яки навмисно здійснили цілу низку шахрайських рішень яки завдали Живий Людині ,Чоловіку з майновим статусом громадянина СРСР ОСОБА_1 великі збитки, та зобов`язати компенсувати збитки в розмірі 28 000 000 гр. (двадцять вісім мільйонів) гривень, так як вони знущались на Правосуддям, здоров`ям Живої Людини ОСОБА_1, здоров`ям його семи, та порушували його права як кінцевого бенефіціара понад 2000 днів та безсонних ночей, та увесь час навмисно ИМИТУВАЛИ ПРАВОСУДДЯ, згідно тарифів оферти № ДП-001ПЛ.

19. Додати до відповідачів, відповідача-5 - комерційну установу приватного права «TSENTRALNY APELYATSIINY GOSPODARSKY SUD ORGAN DERZHVLADY», та особисто її керівника шахрая …………., з солідарною відповідальністю, яки навмисно здійснили цілу низку шахрайських рішень яки завдали Живий Людині , Чоловіку з майновим статусом громадянина СРСР ОСОБА_1 великі збитки, та зобов`язати компенсувати збитки в розмірі 15 000 000 гр. (п`ятнадцяти мільйонів) гривень, так як вони знущались на Правосуддям, здоров`ям Живої Людини ОСОБА_1 , здоров`ям його семи, та порушували його права як кінцевого бенефіціара понад 2000 днів та безсонних ночей, та увесь час навмисно ИМИТУВАЛИ ПРАВОСУДДЯ, згідно тарифів оферти № ДП-001ПЛ.

20. Враховуючи неспроможність провести справедливий та незаангажований розгляд моєї справи згідно принципів Верховенства Права та НЕпорушення моїх прав згідно Європейської Конвенції по захисту прав людини та основоположних свобод, вимагаю передати справу № 904/2759/20, до наступної інстанції - Вищий Господарський суд України, без прийняття будь ЯКИХ рішень, з повним обсягом наданих мною документів та вимогою розпочати увесь розгляд РЕТЕЛЬНО з ПОЧАТКУ, та враховуючи поновлення моїх позовних вимог стосовно Шахрайки - ОСОБА_2 та шахраїв - «суддів», у яких вони будуть переведені до статусу відповідачів з особистою солідарною відповідальністю.

21. Розгляд справи № 904/2759/20 проводити виключно у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та обов`язковою трансляцією в прямий ефір.

22. Надати мені, Живий Людині , Чоловіку з майновим статусом громадянина СРСР ОСОБА_1 , та моєму правозахиснику також Живій Людині ОСОБА_3 , вільний доступ без витребування паспорта до громадської будівлі, у якій знаходиться суд, позаяк Ваші співробітники, що є незаконним збройним злочинним формуванням, грубо порушують мої права та Свободи як Людини, Конституцію України в цілому та посилаючись на незаконний ЛЖЕ - Карантин, виконуючи явно злочинні накази, не допускають мене до приміщення, у якому проходить суд, тобто займаються - тероризмом. Уразі ненадання мені вільного необмеженого доступу визначаю встановлення перешкоди у участі в розгляді справи, зі сторони самого суду що є - неприпустимим та сприймається мною - як вороже.

23. Від керівника Вищого Господарського суду України НАПОЛЕГЛИВО ВИМАГАЮ призначити на розгляд справи в особистому власному режимі найкращих суддів - фахівців, які дійсно с ЧЕСТЮ, ГІДНІСТЮ та ВОЛЕЮ виконують свою справу, оскільки НІБИТО «при автоматичному розподілі» (цитата з рішення суду), на розгляді справи опиняються призначені судді-оборотні або судді-шахраї.

24. Ніколи не повертати справу до розгляду до шахрайської комерційної установи приватного права до «GOSPODARSKY SUD DNIPROPETROVSKOI OBLAST DERZHUSTANOVA» та «TSENTRALNY APELYATSIINY GOSPODARSKY SUD ORGAN DERZHVLADY». Так як ці не добропорядні приватні установи займаються виключно шахрайством та ІМІТАЦІЕЮ ПРАВОСУДДЯ.

25. Надалі не посилатися в прийнятому рішенні на господарський кодекс України оскільки даний кодекс не має ніякого відношення, до мене - Живої Людини, Чолові- в з майновим статусом громадянина СРСР ОСОБА_1 , через те що він також не має відношення як до держави СРСР в якій я народився, так і до держави Україна, в якій я зараз проживаю, і так само ніколи не затверджувався Українським і Народом.

26. До прийняття рішення стосовно - Живої Людини, Чоловіка з майновим статусом . громадянина СРСР ОСОБА_1, використовувати виключно положення Конституції України від 1996 р. та Європейської Конвенції захисту прав людини основоположних свобод.

27. Дати чіткі формулювання рішення по справи та способи його реалізації стосовіно Живої Людини, Чоловіка з майновим статусом громадянина СРСР ОСОБА_1, завірені гербовою печаткою та особистим підписом суддів, щоб потів вони в е цього підпису не відмовились.

28. Визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів власників Приватного підприємства «Кримстройдизайн» (Ідентифікаційний код юридичної особи 101, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Кірова, будинок 28А) № І 22/12/18 від 22 грудня 2018 року.

29. Визнати незаконним та скасувати запис до Єдиного державного реєстру юридичний І осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, від 27.12.2018 №2029790 щодо зміни керівника юридичної особи - Приватного підприємства «Кримстройдизайн».

30. Компенсувати, Живій Людині ОСОБА_1 , витрати на адвокатів у розмірі 140 000 гривень, понесені протягом 2,5 років розгляду двох справ, згідно додатково доданих розрахунків.

31. Зобов`язати відповідні органи виповнити ухвалу Запорізького Окружного Адміністративного суду у справі №0870/8014/12 від 05 березня 2018 року. Дати конкретний механізм та чотки формулювання по виповненню цієї ухвали в час-тині реєстрації вкраденого майна.

32. Судові витрати покласти на відповідачів по усіх трьох інстанціях у повному обсязі.».

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини друга статті 2 цього Кодексу).

Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників судового процесу.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", серія A, № 115, с. 22, п.56, а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden", серія A, № 212-A, с.15, п.31).

Пунктом 11 частини третьої статті 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Узагальнена касаційна скарга не відповідає встановленим ГПК України вимогам до касаційних скарг і змістовно викладена з очевидним порушенням норм процесуального права, зокрема статті 290 ГПК України, якою визначено форму і зміст касаційної скарги.

Так, відповідно до статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: 1) найменування суду касаційної інстанції; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) судові рішення, що оскаржуються; 5) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); 6) вимоги особи, яка подає скаргу; 7) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується; 8) перелік доданих до скарги документів (ч.2). Касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження (ч.3). До касаційної скарги додаються: 1) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності; 2) документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.4).

Вимоги щодо форми та змісту процесуального звернення до суду містяться не лише у національному законодавстві. Зокрема, згідно статті 47-1 Регламенту ЄСПЛ:

1. Кожна заява, відповідно до статті 34 Конвенції, подається на бланку, наданому Секретаріатом, якщо Суд не вирішить інакше. Заява повинна містити всю інформацію, яка вимагається у відповідних частинах формуляру. В ній мають бути зазначені: (a) ім`я, дата народження, громадянство та адреса заявника і, якщо заявник є юридичною особою, повна назва, дата створення чи реєстрації, офіційний реєстраційний номер (за наявності) та офіційна адреса; (b) якщо у заявника є представник, ім`я останнього, адреса, номери телефону і факсу та електронна адреса; (c) якщо у заявника є представник, дата та оригінал підпису заявника в розділі формуляру, відведеного для довіреності; також у цьому розділі формуляру має бути оригінал підпису представника на підтвердження його/її згоди діяти в інтересах заявника; (d) найменування Договірної Сторони або Сторін, проти яких подається заява; (e) стислий і розбірливий виклад фактів; (f) стислий і розбірливий виклад стверджуваного порушення (порушень) Конвенції та відповідних аргументів; (g) стислий виклад інформації про дотримання заявником умов прийнятності, викладених у статті 35 § 1 Конвенції.

2. (a) Інформація, вказана вище в пунктах з 1 (e) по 1 (g) і викладена у відповідній частині формуляру, має бути достатньою для того, щоб Суд міг визначити суть та обсяг заяви, не звертаючись до інших документів; (b) Проте, заявник може доповнити цю інформацію у вигляді додатків до формуляру з викладом подробиць щодо фактів, стверджуваних порушень Конвенції та відповідних аргументів. Ця інформація повинна бути викладена не більше, ніж на 20-ти сторінках.

3.1. Формуляр повинен бути підписаний заявником чи його представником. До нього слід додати: (a) копії документів щодо судових та інших рішень чи заходів, на які скаржиться заявник; (b) копії документів та рішень, які показують, що заявник використав усі внутрішні засоби правового захисту, а також дотримався терміну, вказаного у статті 35 § 1 Конвенції; (c) за наявності, копії документів стосовно будь-якої іншої процедури міжнародного розслідування чи врегулювання, які мають відношення до справи; (d) якщо заявник є юридичною особою, як це визначено в пункті 1 (а) статті 47, документ(и) на підтвердження того, що фізична особа, яка подала заяву, має право або уповноважена представляти інтереси заявника.

3.2. Документи, які додаються на підтримку заяви, повинні бути надані в хронологічному порядку, пронумеровані та чітко позначені.

5.1. Якщо вимоги, викладені в пунктах 1, 2 і 3 цієї статті, не були дотримані, Суд не розглядатиме заяву.

Визначення скаржником у касаційній скарзі кількох справ, у тому числі і різних юрисдикцій не відповідає завданням господарського судочинства, унеможливлює ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями визначати за заявника яка справа має пріоритет для скаржника, є більш важливою за нього порівняно із іншими.

При цьому у касаційній скарзі згідно наведених положень статті 290 ГПК України повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга наведеного не містить і лише за зазначеною у ній назвою може бути віднесена до касаційної скарги як такої.

Скаржник викладаючи свою позицію у цій касаційній скарзі зазначає, « …що у захопленій ворогом Дніпропетровській області встановлений тоталітарний диктаторський режим незаконної влади, також це стосується безпосередньо суддів».

За своєю суттю касаційна скарга у більшості своїй містить власні міркування скаржника, які не можуть бути підставою касаційного перегляду, і не відносяться до компетенції касаційної інстанції.

За змістом частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У частині другій цієї статті Кодексу наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, проте не встановлено виключного переліку дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Верховний Суд також виходить з того, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка учасників справи.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

За таких міркувань суд доходить висновку, що під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи.

Верховний Суд наголошує, що господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

За змістом частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У порушення пункту 1 частини другої статті 42 ГПК України ОСОБА_1 допускає в скаргах численні не об?єктивні і негативні висловлювання щодо господарських судів і суддів, які, за своїм змістом, є явною неповагою до судів і суддів.

Зловживаючи своїм процесуальним правом на касаційне оскарження судових рішень, ОСОБА_1 оформив її без дотримання вимог процесуального закону.

Згідно з приписами частини третьої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02.12.2010 № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 20 січня 2011 року № 26976/06).

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Ураховуючи викладене, подання ОСОБА_1 узагальненої касаційної скарги, зокрема по справі №904/11390/16, Суд визнає зловживанням процесуальними правами та залишає її без розгляду.

Керуючись статтями 43, 234, 235, 314 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Узагальнену касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Є.В. Краснов

В.Ю. Уркевич