ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2282/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", 61037, м. Харків. вул. Мефодіївська. буд. 11
до Фізичної особи-підприємця Кондрусика Олександра Олександровича, АДРЕСА_1
простягнення 133 319, 55 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до фізичної особи-підприємця Кондрусика Олександра Олександровича про стягнення заборгованості у розмірі 133 319, 55 грн. з яких: заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії у сумі 102 576, 62 грн. за період з січня 2016 року по квітень 2021 року, 3 % річних у сумі 10 673, 25 грн., інфляційні втрати у розмірі 20 069, 68 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання зобов`язань за договором № 15079 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2013 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2282/21. Розгляд справи № 922/2282/21 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Крім того, відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Проте у матеріалах справи наявна заява відповідача (вх. № 18384 від 06.08.2021 року) про ознайомлення із матеріалами справи, з якої вбачається, що відповідач ознайомлений із матеріалами справи 06.08.2021 року.

Також відповідачем через канцелярію суду було надано заперечення (вх. № 18384) у яких останній, просить суд застосувати строк позовної давності 3 роки. Просить переглянути строки розгляду справи, оскільки ознайомився із матеріалами тільки 06.08.2021 року. Також зазначає, що не визнає позов, оскільки приміщення є житловою квартирою, та відповідач неодноразова звертався до позивача про розірвання договору. Та посилається на те, що відповідачем демонтовано прилади обігріву приміщення.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що останній фактично проживає за адресою: м. Харків. вул. Льва Ландау, буд. 249/16.

Судом здійснено безкоштовний витяг з сайту міністерства юстиції країни щодо місця реєстрації відповідача, з якого вбачається, що місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Кондрусика Олександра Олександровича: АДРЕСА_1 .

Суд дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача та надані документи зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 160 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З аналізу вищевикладеного слідує право сторони подавати до суду заяви по суті справи.

У даному випадку, відповідач правом щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався, проте останній надав до суду заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає заперечення до розгляду, а документи додані до заперечень не приймаються судом на підставі частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо пункту 2 заперечень, а саме перегляду строків розгляду справи, оскільки відповідач ознайомився із матеріалами тільки 06.08.2021 року, суд зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено перегляду строків розгляду справи. При цьому, будь-яких інших клопотань в порядку вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачем до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача викладене у 2 пункті заперечень, не приймається судом.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 01.05.2013 року між Комунальним підприємством Харківські теплові мережі (позивач, теплопостачальна організація) та фізичною особою-підприємцем Кондрусик Олександром Олександровичем (відповідач, спожива) укладено договір № 15079 купівлі продажу теплової енергії у гарячій воді (а.с. 7-10).

Відповідно до пункту 10.1. даний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2018 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 10.4. договору (а.с. 10)).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачити споживачеві теплову енергію в гарячій воді у потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (пункт 1. договору).

Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (опалення, вентиляція, гаряче водопостачання) згідно додатком № 4.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться у грошовій формі або в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України, відповідно до затверджених відповідним уповноваженим органом тарифів, діючих на період постачання теплової енергії, та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії. А при їх відсутності виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень (пункт 6.1. договору).

Відповідно до пункту 6.3. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач сплачує попередню оплату. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку № 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює:

- до 28 числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку;

- до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку (пункт 6.4. договору).

Пунктом 6.10. договору сторони погодили, що споживач з 12 по 15 число місяця. Наступного за розрахунковим, отримує від теплопостачальної організації за адресою: пр. Орджонікідзе, буд. № 35 документи: - акт виконаних робіт 2 екземпляри, - рахунок фактура 1 екземпляр; - акт звіряння розрахунків 2 екземпляри. По одному примірнику оформлених актів споживач повертає теплопостачальній організації на протязі 10 днів після їх отримання.

На виконання умов договору, між сторонами було підписано додаток № 1 обсяги постачання теплової енергії споживачу, додаток № 2 схема межі поділу теплової мережі технічна характеристика тепломереж, додаток № 3 умови припинення постачання теплової енергії, додаток № 4 перелік об`єктів теплопостачання, додаток № 5 облік теплової енергії при наявності вузла обліку та експлуатація вузла обліку теплової мережі (а.с. 11-15).

Як зазначає позивач, за період з січня 2016 року по квітень 2021 року, останній здійснив постачання теплової енергії у приміщення відповідача, розташоване за адресою: м. Харків, проспект Олександрійський, 156, кв. 1.

За твердженнями позивача, приміщення відповідача не оснащене приладами обліку, у зв`язку із чим, нарахування вартості спожитої теплової енергії здійснювалося розрахунковим способом, відповідно до умов пункту 5.5. договору.

Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами на підключення/відключення теплової енергії, а саме: - № 170/4715 від 05.04.2016 року, № 170/5399 від 15.10.2016 року, № 170/7161 від 03.04.2017 року, № 170/7957 від 15.10.2017 року, № 170/8870 від 10.04.2018 року, № 170/10414 від 15.10.2018 року, № 170/11696 від 09.04.2019 року, № 170/13279 від 19.12.2020 року, № 170/11758 від 12.04.2021 року (а.с. 35-47).

Також позивачем було виставлено та направлено рахунки за спожиту теплову енергії, а саме: січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, жовтень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року (а.с. 49 89 зворот).

Також позивачем на адресу відповідача направлялись вимоги про сплату боргу. А саме 09.02.2017 року за № 12, 11.05.2017 року за № 285, 21.05.2021 року за № 182 (а.с. 62, 65, 87 зворот).

Вищевказані вимоги позивача. відповідачем залишені без відповіді та задоволення.

За твердженнями позивача, відповідач свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за споживу теплову енергію не виконав, у зв`язку із чим, у відповідача за розрахунком позивача (а.с. 21-33) обліковується заборгованість за споживу теплову енергію у розмірі 102 576, 62 грн. за період з січня 2016 року по квітень 2021 року. Вищевказані обставини стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначає позивач, наявність у відповідача заборгованості за споживу теплову енергію у розмірі 102 576, 62 грн. за період з січня 2016 року по квітень 2021 року підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Доказів здійснення повної оплати за договором № 15079 від 01.05.2013 року купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідачем до суду надано не було.

Крім того, відповідачем не було надано до суду власного конррозрахунку суми позовних вимог. Будь - яких інших доказів у підтвердження відсутності суми боргу (виписки банку, акту звірки) відповідачем також до суду надано не було.

При цьому, відповідач у наданих до суду запереченнях (вх. № 18384 від 06.08.2021 року) зазначив, що не визнає позов, оскільки приміщення є житловою квартирою, та відповідач неодноразово звертався до позивача про розірвання договору. Та посилається на те, що відповідачем демонтовано прилади обігріву приміщення.

Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем суми боргу за неналежне виконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії у сумі 102 576, 62 грн., за період з січня 2016 року по квітень 2021 року включно, відповідно до наданого позивачем розрахунку нарахувань (а.с. 21-22), та встановлено що сума боргу у розмірі 102 576, 62 грн. є обґрунтованою.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем було нараховано відповідачу за зобов`язаннями, що виникли з січня 2016 року по квітень 2021 року 3 % річних у сумі 10 673, 25 грн., та інфляційні втрати у розмірі 20 069, 68 грн. відповідно до наданого розрахунку (а.с. 23-25).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем відповідачу 3% річних у розмірі 10 673, 25 грн. за загальний період з 01.04.2016 року по 07.06.2021 року, та інфляційних втрат у розмірі 20 069, 68 грн. за загальний період з 01.04.2016 року по 07.06.2021 року відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 23-25) за допомогою онлайн-системи "Ліга-закон" та встановлено, що сума 3% річних та інфляційних втрат за загальний період з 01.04.2016 року по 07.06.2021 року арифметично здійснено вірно.

Крім того, відповідачем у наданих до суду запереченнях (вх. № 18390 від 06.08.2021 року) було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву відповідача, зазначає наступне.

Згідно вимог статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем умов договору у період з січня 2016 року по квітень 2021 року.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності та враховуючи трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся із позовом до суду 10.06.2021 року (а.с. 1), про що свідчить штемпель канцелярії суду.

Судом здійснено перерахунок заборгованості та встановлено, що

- заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії за договором № 15079 від 01.05.2013 року підлягає до стягнення з відповідача сума у розмірі 53 635, 63 грн. за період з 10.06.2018 року по квітень 2021 року в межах застосування строків позовної давності у відповідності до клопотання відповідача.

В частині стягнення, заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії за договором № 15079 від 01.05.2013 року за період з січня 2016 року по 09.06.2018 року у розмірі 48 940,99 грн., суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки позовна давність спливла і про це зроблено заяву відповідачем (вх.№ 18390 від 06.08.2021 року).

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення із відповідача 3% річних у розмірі 10 673, 25 грн. за загальний період з 01.04.2016 року по 07.06.2021 року, та інфляційних втрат у розмірі 20 069, 68 грн. за загальний період з 01.04.2016 року по 07.06.2021 року (із урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності) та встановлено, що сума 3 % річних, яка підлягає до стягнення складає суму у розмірі 1 710, 08 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 604,45 грн. нарахованих на суму боргу: - 945, 25 грн. за період з 01.01.2019 року по 07.06.2021 року, - 13 533, 78 грн. за період з 01.04.2019 року по 07.06.2021 року, - 5334,16 грн. за період з 01.07.2019 року по 07.06.2021 року, - 2425,68 грн. за період з 01.02.2020 року по 07.06.2021 року, - 10 972, 20 грн. за період з 01.08.2020 року по 07.06.2021 року, - 2 973, 39 грн. за період з 01.02.2021 року по 07.06.2021 року, - 4 204, 27 грн. за період з 01.03.2021 року по 07.06.2021 року в межах застосування строків позовної давності у відповідності до клопотання відповідача.

В частині стягнення - 3 % річних у розмірі 8 963, 17 грн. та інфляційних втрат у розмірі 15 465, 23 грн. - відмовити.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії у розмірі 53 635, 63 грн. за період з 10.06.2018 року по квітень 2021 року., інфляційні втрати у розмірі 4 604, 45 грн., 3 % річних у розмірі 1 710,08 грн.

В частині стягнення суми заборгованості за неналежне виконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії у сумі з січня 2016 року по 09.06.2018 року у розмірі 48 940,99 грн.; інфляційних втрат у розмірі 15 465,23 грн. та 3 % річних у розмірі 8 963, 17 грн. - відмовити

Щодо заперечень відповідача в частині розірвання спірного договору та відключення відповідачем від теплопостачання, суд зазначає наступне, що будь - яких доказів у підтвердження викладених обставин, відповідачем не надано. Також доказів розірвання спірного договору матеріали справи не містять.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 1 020, 76 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кондрусика Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, , на р/р НОМЕР_2 в філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823) заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії у розмірі 53 635, 63 грн. за період з 10.06.2018 року по квітень 2021 року., інфляційні втрати у розмірі 4 604, 45 грн., 3 % річних у розмірі 1 710,08 грн. та судові витрати у розмірі 1 020, 76 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення суми заборгованості за неналежне виконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії у сумі з січня 2016 року по 09.06.2018 року у розмірі 48 940,99 грн.; інфляційних втрат у розмірі 15 465,23 грн. та 3 % річних у розмірі 8 963, 17 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Комунальне підприємство Харківські теплові мережі (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, );

відповідач: Фізична особа - підприємець Кондрусик Олександр Олександрович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "11" серпня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова