ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2213/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (49080, м. Дніпро, вул. Висоцького, 4; ідент. код 33109363)

до Державного підприємства "Харківський автомобільний завод" (61034, м. Харків, вул. Цементна, 2; ідент. код 07934846)

про стягнення 26859,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" 07.06.2021 р. звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ДП "Харківський автомобільний завод", про стягнення заборгованості у розмірі 26859,00 грн. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. просить покласти на відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки № 2/53 від 10.06.2020 року в частинні здійснення своєчасної оплати поставленого за договором товару у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2021 прийнято позовну заяву ТОВ "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2213/21, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.06.2020, була направлена на адресу відповідача зазначену у позовній заяві: 61034, м. Харків, вул. Цементна, 2, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, ухвала була повернута до суду з довідкою поштового відділення із зазначенням причин невручення ухвали: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61034, м. Харків, вул. Цементна, 2), судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не виявив бажання повідомити суду свою правову позицію щодо суті спору. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу за офіційною адресою є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

У строк визначений судом для подання заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, жодних документів від відповідача не надходило.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про факт розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що ненадання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

10 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (постачальник, позивач) та Державним підприємством "Харківський автомобільний завод" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 2/53, за умовами якого постачальник зобов`язався партіями, відповідно до заявок покупця, поставляти покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно зі Специфікацією, яка міститься в додатку 1 до договору і є його невід`ємною частиною (надалі Товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах даного договору.

Партією товару за договором є кількість і асортимент товару, що визначені кожною окремою заявкою покупця за цим договором (пункт 1.2 договору).

Загальна ціна договору та ціна за одиницю товару зазначаються в Специфікації та включають у себе вартість тари та упаковки товару, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються постачальником, вартість доставки товару до місця поставки, вартість страхування, завантаження, розвантаження та всі інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього договору. Ціна товару визначається в національній валюті України. Розрахунок здійснюється за кожну окрему поставлену партію Товару після підписання акта приймання-передачі або видаткової накладної на партію Товару відповідно до умов Специфікації. (пункт 2.1., 2.3 договору).

За пунктом 5.1. договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020 р., а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання відповідних зобов`язань за даним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 червня 2020 року та 16 липня 2020 року позивач на виконання взятих на себе зобов`язання за Договором поставки № 2/53 від 10.06.2020 року передав у власність відповідачу товар на загальну суму 161859,00 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 4539 від 16.06.2020 на суму 158259,00 грн. та видатковою накладною № 5706 від 16.07.2020 на суму 3600,00 грн., який відповідач прийняв без зауважень (т. 1 а.с. 13 - 14).

Як вказує позивач, товар відпущений на умовах відстрочення платежу на 30 (тридцять) робочих днів з моменту отримання кожної окремої партії товару. (відповідно до п. 5 технічної специфікації, що є невід`ємною частиною договору). Проте, в порушення умов п. 5 технічної специфікації відповідач розрахунок за отриманий від позивача за спірним договором товар у повному обсязі не здійснив, а саме відповідачем заборгованість була погашена лише частково в розмірі 135 000,00 грн згідно платіжних доручень: № 735 від 09.09.2020 року, № 643 від 24.07.2020 року, № 37 від 20.07.2020 року, № 668 від 31.07.2020 року, № 690 від 07.08.2020 року, № 1005 від 10.12.2020 року (т. 1 а.с. 15-20).

У зв`язку з чим, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за поставлений 16.06.2020 р. та 16.07.2020 р. товар у розмірі 26 859,00 грн.

З метою врегулювання спору шляхом досудового претензійного порядку, позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про сплату основного боргу, яка була вручена останньому 30.03.2021 року (т. 1 а.с. 21-23).

Доказів погашення заборгованості до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування обставин та доказів доданих до матеріалів справи.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 2/53 від 10.06.2020 р. в сумі 26 859,00 грн стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт отримання 16.06.2020 та 16.07.2020 від позивача за спірним договором товару на загальну суму 161859,00 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

За загальним правилом, згідно із приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторонами у договорі поставки, невід`ємним додатком якого є технічна специфікації, визначений наступний порядок розрахунків за договором: покупець має оплатити 100% поставленого товару впродовж 30 (тридцяти) робочих днів з моменту отримання кожної окремої партії товару (п. 5 додатку № 1 до договору).

Таким чином, сторонами у договорі передбачено можливість відтермінування строку оплати на 30 робочих днів.

Позивачем надані до матеріалів справи докази передачі товару у кількості обумовленій у договорі та докази приймання цього товару покупцем без зауважень. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Проте, відповідач отриманий товар оплатив не у повному обсязі, а саме надані докази оплати товару лише на загальну суму 135000,00 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати поставленого товару у повному обсязі або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого ТОВ "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" за договором поставки № 2/53 від 10 червня 2020 року товару на суму 26 859,00 грн.

За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасної поставки відповідачу товару, прийнятого без зауважень та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів станом на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 26 859,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 202, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Харківський автомобільний завод" (61034, м. Харків, вул. Цементна, 2; ідент. код 07934846) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (49080, м. Дніпро, вул. Висоцького, 4; ідент. код 33109363) 26859,00 грн. основного боргу та 2270,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "09" серпня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков