ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1822/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 536; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" (61085, м. Харків, вул. 2-й Данилівський проїзд, буд. 8; )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача Скляр М.І., довіреність №05/05 від 05.05.21;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" заборгованість у розмірі 1 556 237,71 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки в частині своєчасної та в повному обсязі оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2021 прийнято позовну заяву (вх.№1822/21 від 14.05.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1822/21. Визначено, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 16.06.2021. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Встановлено відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Звернуто увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження. Запропоновано учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Роз`яснено учасникам справи про можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до вимог ст.197 ГПК України.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 16.06.2021 відкладено підготовче засідання на 07.07.2021.

В підготовчому судовому засіданні 07.07.2021 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.08.2021.

Присутня в судовому засіданні 11.08.2021 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 11.08.2021 не з`явився, явку свого представника не забезпечив. Про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Так, Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 61085, м. Харків, вул. 2-й Данилівський проїзд, буд. 8. Дана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялися ухвали господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від 18.05.2021, про відкладення підготовчого засідання від 16.06.2021 та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 07.07.2021.

Проте, вищезазначену кореспонденцію повернуто на адресу суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" та зазначенням дати: 25.05.2021, 25.06.2021, 15.07.2021.

Суд зазначає, що згідно із ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Враховуючи положення статтей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

При цьому, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 11.08.2021 від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Відповідно до ст.219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.08.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

01.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" (покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №СС-0006 (надалі - Договір) (а.с.7 т.1).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник зобов1язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити нафтопродукти (товар) згідно умов Договору.

Номенклатура, кількість, ціна товару, умови та строк поставки товару визначаються сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору (п.1.2.Договору).

Відповідно до п.2.1.1. Договору, постачальник зобов`язався передати покупцю нафтопродукти згідно розділу 1 цього Договору за умови оформлення відповідних актів приймання-передачі або інших документів, які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.2.2.1. Договору, покупець зобов`язався своєчасно і в повному об`ємі сплатити вартість товару.

Поставка товару здійснюється на підставі заявки покупця підписаної сторонами додаткової угоди до Договору (п.4.1.Договору).

Товар поставляється покупцю партіями, протягом відповідного поточного місяця, на умовах встановлених п.1.2. розділу 1 цього Договору (п.4.2.Договору).

Сторони укладають акти приймання-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару. Сторони можуть укладати акти приймання-передачі товару, що переданий протягом визначеного в такому акті періоду часу (п.4.5.Договору).

Пунктом 5.1. Договору визначено, що покупець здійснює оплати за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника окремими сумами або одноразовим платежем протягом 360 днів з дати підписання акту приймання-передачі товару або інших документів, які підтверджують отримання товару.

Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку, або на інших умовах, передбачених діючим законодавством України (п.5.2.Договору).

Датою здійснення оплати вважається дата перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.5.3.Договору).

За домовленістю сторін, оплата товару по цьому Договору повинна здійснюватись не рідше 1 разу на 30 днів не пізніше останнього дня місяця в будь-якій формі розрахунку, що не суперечить діючому законодавству, та оформлюється додатковими угодами до договору (п.5.4.Договору).

Відповідно до п.5.5.договору, ціна товару є договірною, вказується в тому числі з ПДВ та визначається в Додаткових угодах до Договору.

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018, а що стосується взаєморозрахунків - до їх повного завершення (п.11.1.Договору).

В той же день, сторонами було підписано додаткову угоду №СС-02 до договору поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016, згідно умов якої постачальник зобов`язується поставити на умовах EXW- (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), а покупець прийняти до 31.12.2016 товар (паливо дизельне) на загальну суму з ПДВ у розмірі 4 963 578,36 грн. (надалі - Додаткова угода) (а.с.9 т.1).

Вищезазначена Додаткова угода засвідчена підписами та печатками сторін.

31.12.2016 сторонами було підписано акт приймання-передачі нафтопродуктів №СС-02 до договору поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016, відповідно до якого на умовах Договору постачальник передав, а покупець прийняв протягом грудня 2016 року на умовах EXW- (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів) нафтопродукти в загальній кількості 223,052 т на загальну суму з ПДВ у розмірі 4 963 578,36 грн. (а.с.11 т.1).

01.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" (покупець) було укладено додаткову угоду №1 до договору поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016, якою змінено пункт 5.1. Договору (а.с.10 т.1).

Так, Додатковою угодою №1 сторони погодили, що покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника окремими сумами або одноразовим платежем протягом 540 днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару або інших документів, які підтверджують отримання товару.

Як стверджує позивач, відповідачем оплату товару здійснено частково шляхом направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" заяви про залік зустрічних однорідних вимог №28/04 від 28.04.2021 на суму 3 407 340,65 грн. (а.с.8 т.1).

Проте, як стверджує позивач, на цей час заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" за Договором поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016, з урахуванням зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3 407 340,65 грн. згідно заяви про залік зустрічних однорідних вимог №28/04 від 28.04.2021, становить 1 556 237,71 грн.

Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016 виконав належним чином, передавши товар відповідачу згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів №СС-02 від 31.12.2016.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Так, сторони в Договорі погодили, що покупець здійснює оплати за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника окремими сумами або одноразовим платежем протягом 360 днів з дати підписання акту приймання-передачі товару або інших документів, які підтверджують отримання товару.

Разом з цим, 01.08.2017 додатковою угодою №1 до договору поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016 сторони погодили, що покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника окремими сумами або одноразовим платежем протягом 540 днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару або інших документів, які підтверджують отримання товару.

Пунктом 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, 31.12.2016 сторонами було підписано акт приймання-передачі нафтопродуктів №СС-02 до договору поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв протягом грудня 2016 року нафтопродукти в загальній кількості 223,052 т на загальну суму з ПДВ у розмірі 4 963 578,36 грн..

Вищезазначений акт приймання-передачі підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" без жодних зауважень чи заперечень.

Таким чином, оплату за поставлений товар відповідач повинен був здійснити до 24.06.2018 включно.

Проте, відповідачем погашено заборгованість за товар частково в розмірі 3407340,65 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3407340,65 грн. згідно заяви про залік зустрічних однорідних вимог №28/04 від 28.04.2021.

Доказів погашення відповідачем решти заборгованості за поставлений йому товар у розмірі 1 556 237,71 грн. матеріали справи не містять.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як стверджує позивач, у відповідача за Договором поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016 по теперішній час існує заборгованість у розмірі 1556237,71 грн.

Так, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення вимог ст.73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості останнього перед позивачем за зазначеним Договором.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем за Договором поставки нафтопродуктів №СС-0006 від 01.12.2016 в розмірі 1 556 237,71 грн., хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" заборгованості у розмірі 1 556 237,71 грн.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проект" (61085, м. Харків, вул. 2-й Данилівський проїзд, буд. 8; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 536; ) суму заборгованості у розмірі 1 556 237 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят шість тисяч двісті тридцять сім) грн. 71 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 23 343 (двадцять три тисячі триста сорок три) грн. 57 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "19" серпня 2021 р.

Суддя Т.О. Пономаренко