РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/6929/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом фізичної особи-підприємця Калашник Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЛЯ К100" (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139) про стягнення 99 238,33 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

28.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Калашник Ірини Володимирівни до Товаристваз обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЛЯ К100" про стягнення 99 238,33 грн, та 29.04.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЛЯ К100" на користь фізичної особи-підприємця Калашник Ірини Володимирівни суму заборгованості у розмірі 99 238,33 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором про відступлення права вимоги №1007-01 від 10.07.2020 позивач набув вимоги первісного кредитора по договору комісії №29-0719 від 29.07.2019.

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовну заяву фізичної особи-підприємця Калашник Ірини Володимирівни залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 05.05.2021, подано супровідний лист про усунення недоліків, з доданими до нього документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана позивачем 09.06.2021, відповідачем - 31.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзиву на позов, заяв і клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач у справі не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами. Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

29.07.2019 між Фізичною особою-підприємцем Калашник Богданом Юрійовичем (комітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівля К100» (комісіонер» укладено договір комісії №29-0719 (далі - договір комісії), відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, комісіонер зобов`язується за винагороду, за дорученням та за рахунок комітента здійснювати від власного імені продаж (реалізацію) товару, наданого йому комітентом.

Пунктами 3.1.6, 3.1.7 договору комісії визначено, що комісіонер надає комітенту Звіти комісіонера щодо реалізованого товару за результатами кожної проведеної акції в строки, зазначені у додатку №1 до цього договору, та зобов`язаний перераховувати комітенту отримані від кінцевих споживачів (покупців) кошти за реалізований товару в строки, визначені в додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно п.п. 6.5, 6.6 договору комісії комітент зобов`язаний затвердити Звіт комісіонера шляхом його підписання та повернути один примірник комісіонеру не пізніше наступного робочого дня після його отримання. Підписаний комітентом Звіт комісіонера є підставою для проведення розрахунків між сторонами. Комісіонер зобов`язаний перерахувати комітенту кошти, отримані від покупців за реалізований товар в строки, визначені в додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1 додатку 1 до договору комісії сторони погодили, що винагорода комісіонеру (комісійна плата) становить різницю між вартістю товару, за якою комісіонер реалізує (здійснює продаж) товар кінцевим споживачам (покупцям), та вартістю товару, за якою такий товар був переданий комітентом на реалізацію комісіонеру.

Пунктом 3 додатку 1 до договору комісії сторони погодили, що комісіонер в перший робочий день тижня складає звіт комісіонера за минулий робочий тиждень. Після затвердження комітентом Звіту комісіонера, комісіонер протягом 20 робочих днів в повному обсязі перераховує на поточний рахунок комітента суму коштів згідно Звіту комісіонера. Комітент після отримання зазначеного платежу від комісіонера, протягом 2 робочих днів перераховує на поточний рахунок комісіонера суму коштів винагороди комісіонера (комісійної плати) згідно звіту комісіонера.

В період з 23.09.2020 по 23.12.2020 відповідно до умов договору сторони підписали наступні звіти комісіонера: №382 від 23.09.2019 на суму 12 615,00 грн, № 434 від 30.09.2019 на суму 9580,00 грн, №491 від 07.10.2019 на суму - 16802,00 грн, №550 від 15.10.2019 на суму 39 125,00 грн, №612 від 21.10.2019 на суму - 4976,00 грн, №673 від 28.10.2019 на суму 25 865,00 грн, №737 від 04.11.2019 на суму 3738,00 грн, №798 від 11.11.2019 на суму 3207,00 грн, №850 від 18.11.2019 на суму 3914,00 грн, №887 від 25.11.2019 на суму 16 998,00 грн, №944 від 03.12.2019 на суму 8156,00 грн, №989 від 09.12.2019 на суму - 1419,00 грн, №1062 від 23.12.2019 на суму - 7657,00 грн, а всього на загальну суму 92 344,00 грн.

25.05.2020 та 30.06.2020 відповідача здійснив часткову оплату заборгованості за вказаний період на суму 14 398,00 грн та 9440,00 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача складала 68 506,00 грн.

11.08.2020 між Фізичною особою-підприємцем Калашник Богданом Юрійовичем (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівля К100» (боржник) та Фізичною особою-підприємцем Калашник Іриною Володимирівною (новій кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1108-01, відповідно до умов п.1.1 якого за цим договором первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор повністю приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає новим кредитором за договором комісії №29-0719 від 29.07.2019, укладеним між ФОП Калашник Б.Ю. та ТОВ «Торгівля К100», на підставі якого виникла заборгованість боржника перед первісним кредитором у розмірі 68 506,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати заборгованості у розмірі 68 506,00 грн. При цьому, за цим договором до нового кредитора також переходить зобовязання щодо сплати боржнику винагороди комісіонера (комісійної плати) за основним договором у розмірі 15 678,44 грн.

Право вимоги до боржника за основним договором переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору (п. 1.3 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 3.1 договору).

Матеріали справи містять претензію-вимогу позивача б/н від 01.04.2021 про сплату суми боргу у розмірі 68 506,00 грн., надіслану відповідачу 01.04.2021, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною Укрпошти №420, яка відповідачем не виконана.

Звертаючись до суду з цим позовом, ФОП Калашник І.В. просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 68 506,00 грн, пеню в розмірі 14 029,90 грн, інфляційні збитки та 3% річних у загальному розмірі 16 702,43 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст основного договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором комісії.

Відповідно до норм статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Статтею 1012 ЦК України унормовано, що договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Згідно з частиною 1 статті 1013 ЦК України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Частиною 1 статті 1014 ЦК України визначено, що комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1020 ЦК України комісіонер має право відраховувати належні йому за договором суми з усіх грошових коштів, що надійшли до нього для комітента, якщо інші кредитори комітента не мають переважного перед ним права на задоволення своїх вимог із грошових коштів, що належать комітентові.

Частинами 1, 2 статті 1022 ЦК України встановлено, після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Згідно із статтею 1023 ЦК України комітент зобов`язаний: 1) прийняти від комісіонера все належно виконане за договором комісії; 2) оглянути майно, придбане для нього комісіонером, і негайно повідомити комісіонера про виявлені у цьому майні недоліки.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що за період з 23.09.2020 по 23.12.2020 відповідно до умов договору сторони підписали наступні звіти комісіонера: №382 від 23.09.2019 на суму 12 615,00 грн, № 434 від 30.09.2019 на суму 9580,00 грн, №491 від 07.10.2019 на суму - 16802,00 грн, №550 від 15.10.2019 на суму 39 125,00 грн, №612 від 21.10.2019 на суму - 4976,00 грн, №673 від 28.10.2019 на суму 25 865,00 грн, №737 від 04.11.2019 на суму 3738,00 грн, №798 від 11.11.2019 на суму 3207,00 грн, №850 від 18.11.2019 на суму 3914,00 грн, №887 від 25.11.2019 на суму 16 998,00 грн, №944 від 03.12.2019 на суму 8156,00 грн, №989 від 09.12.2019 на суму - 1419,00 грн, №1062 від 23.12.2019 на суму - 7657,00 грн, а всього на загальну суму 92 344,00 грн.

25.05.2020 та 30.06.2020 відповідача здійснив часткову оплату заборгованості за вказаний період на суму 14 398,00 грн та 9440,00 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача складала 68 506,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Крім того, 11.08.2020 між Фізичною особою-підприємцем Калашник Богданом Юрійовичем (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівля К100» (боржник) та Фізичною особою-підприємцем Калашник Іриною Володимирівною (новій кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1108-01, відповідно до умов п.1.1 якого за цим договором первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор повністю приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає новим кредитором за договором комісії №29-0719 від 29.07.2019, укладеним між ФОП Калашник Б.Ю. та ТОВ «Торгівля К100», на підставі якого виникла заборгованість боржника перед первісним кредитором у розмірі 68 506,00 грн.

Підписавши договір про відступлення права вимоги №1108-01 боржник фактично визнав, що у нього наявна заборгованість, яка становить 68 506,00 грн.

Згідно вимог статей 628 та 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги №1108-01 від 11.08.2020 до ФОП Калашник І.В. перейшло право вимоги до ТОВ «Торгівля К100» у розмірі суми боргу 68 506,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги ФОП Калашник І.В. в частині стягнення суми боргу за договором комісії №29-0719 від 29.07.2019, укладеним між ФОП Калашник Б.Ю. та ТОВ «Торгівля К100», у розмірі 68 506,00 грн підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, ФОП Калашник І.В. заявила до стягнення з відповідача пеню в розмірі 14 029,90 грн, інфляційні збитки та 3% річних у загальному розмірі 16 702,43 грн.

Пунктом 3 додатку 1 до договору комісії сторони погодили, що комісіонер в перший робочий день тижня складає звіт комісіонера за минулий робочий тиждень. Після затвердження комітентом Звіту комісіонера, комісіонер протягом 20 робочих днів в повному обсязі перераховує на поточний рахунок комітента суму коштів згідно Звіту комісіонера. Комітент після отримання зазначеного платежу від комісіонера, протягом 2 робочих днів перераховує на поточний рахунок комісіонера суму коштів винагороди комісіонера (комісійної плати) згідно звіту комісіонера.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Пунктом 7.1 договору комісії передбачено, що за порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань за даним договором (перерахування коштів за реалізований товар або виплата винагороди комісіонеру (комісійні плати)), винна сторона зобов`язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплачених/несвоєчасно перерахованих коштів за кожен день прострочення.

Судом перевірено наведені позивачем розрахунки пені та визнано їх арифметично вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 14 029,90 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу ст. ст. 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

В свою чергу, відповідачем не надано суду контррозрахунку заявлених до стягнення сум або заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги ФОП Калашник І.В. до ТОВ «Торгівля К100» в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 11 470,92 грн та 3% річних у розмірі 5 231,51 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЛЯ К100" (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139, код 43076020) на користь фізичної особи-підприємця Калашник Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 68 506 (шістдесят вісім тисяч п`ятсот шість) грн 00 коп., пеню у розмірі 14 029 (чотирнадцять тисяч двадцять дев`ять) грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 470 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят) грн 92 коп., 3% річних у розмірі 5 231 (п`ять тисяч двісті тридцять одна) грн 51 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 12.08.2021

Суддя В.О.Демидов