РІШЕННЯ

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/8283/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/8283/21

за позовом Приватного підприємства «ВКФ Фавор -М» (код 36029527; 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Бєлоусова, 6а, кв.19)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» ( код 39648564; 03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 4/10, приміщення 5)

про стягнення 45 075,75 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство «ВКФ Фавор -М» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (далі - Товариство) про стягнення заборгованості у розмірі 45 075,75 грн., за договором поставки від 28.01.2016 №09/16 (далі - Договір).

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою Товариством відвантаженої вогнетривкої продукції, згідно рахунків-фактури №СФ0000129 від 26.06.2019; №СФ0000098 від 21.06.2019; №СФ0000233 від 09.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/8283/21; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

22.06.2021р. Позивач подав суду заяву на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі. Згідно якої суду надано оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Листом від 24.06.2021 суд, оглянувши оригінали та встановивши їх відповідність копіям документів доданих до позовної заяви, повернув їх позивачу.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення поштового відправлення, що надсилалось відповідачу з причиною повернення (досилання): «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

28.01.2016 року між Приватним підприємством «ВКФ-Фавор-М» (далі - Позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково- виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (далі - Відповідач, покупець), укладено договір поставки № 09/16 (далі - Договір), за умовами якого:

- п.1.1., Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти покупцю продукцію, далі Товар, по номенклатурі кількість і ціна якого визначаються згідно накладним і рахунків-фактур, які є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати та оплачувати Товар.;

- п.3.1., Розрахунки за кожну партію Товару здійснюються в безготівковому порядку шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця на підставі наданого їм для оплати рахунку-фактури;

- п. 4.2., Поставка Товару здійснюється на умовах: самовивоз, автотранспортом Покупця, або автотранспортом Постачальника (за згодою з Покупцем), безпосередньо зі складу заводу- виробника продукції, або зі складу Постачальника. Місце поставки указується в товарно- транспортних накладних. Продавець зобов`язаний на кожну партію Товару, що є предметом поставки за цим Договором, видати визначену чинним в Україні законодавством документацію;

- п. 8.1., Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019р. (в редакції додаткової угоди );

- п. 8.2., Якщо жодна зі сторін за 20 днів до дати закінчення дії договору, не заявить про своє бажання розірвати Договір, він пролонгується без додаткового узгодження сторін на наступний календарний рік. Умови пролонгації передбачені даним пунктом, застосовуються до дії договору в майбутніх періодах, але не більше трьох років.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору, Приватним підприємством «ВКФ Фавор -М» було відвантажено продукцію Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково- виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування», що підтверджується наступним:

- товарно-транспортна накладна №100 від 27.06.2019 року, загальною вартістю 18420 грн. 56 коп., видаткова накладна № РН-0000100 від 27.06.2019 року, рахунок-фактура № СФ0000129 від 26.06.2019 року;

- товарно-транспортна накладна № 92 від 21.06.2019 року, загальною вартістю 18022 грн. 48 коп., видаткова накладна № РН-0000092 від 21.06.2019 року, рахунок-фактура № СФ0000098 від 21.06.2019 року;

- товарно-транспортна накладна №158 від 09.11.2017 року, загальною вартістю 10687 грн. 52 коп., видаткова накладна № РН-0000158 від 09.11.2017 року, рахунок-фактура № СФ0000233 від 09.11.2017 року.

Однак, в порушення умов договору, згідно виписок за рахунками ПП «ВКФ Фавор-М» Банк AT «АЛЬФА-БАНК» за вказаними поставками Відповідачем заборгованості у повному обсязі не сплачено.

Станом на час подання позову, у ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» перед ПП «ВКФ Фавор-М» наявна заборгованість на загальну суму 31 396,36 грн.

03.08.2020 року та 28.10.2020 відповідачу було надіслано претензії про необхідність сплати заборгованості в розмірі 31 396,36 гривень., проте відповіді по даний час не надходило, заборгованість не погашена.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: укладення Договору; поставка товару; неоплата товару відповідачем.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури, банківські виписки.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, Відповідачем не спростовано доводів Позивача.

Таким чином, заборгованість у сумі 31 396,36 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу Позивач заявив до стягнення 5 985,68 грн. пені; 5 028,66 грн. інфляційних втрат та 2665,05 грн. 3%річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 5.2 Договору, у разі порушення термінів розрахунків або поставки продукції, винна сторона виплачує пеню в сумі подвійної ставки НБУ, діючої на період за який нараховується пеня від вартості не відвантаженої або неоплаченої продукції в строк за кожен день прострочки.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3 відсотків річних, інфляційних нарахувань та пені суд встановив, що вони правильні.

Отже, стягненню з Відповідача підлягає 5 985,68 грн. пені; 5 028,66 грн. інфляційних втрат та 2665,05 грн. 3%річних.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «ВКФ Фавор -М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення 45 075,75 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» ( код 39648564; 03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 4/10, приміщення 5) на користь Приватного підприємства «ВКФ Фавор -М» (код 36029527; 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Бєлоусова, 6а, кв.19) 31 396,36 (тридцять одну тисячу триста дев`яносто шість) грн. заборгованості; 5 028,66 грн. (п`ять тисяч двадцять вісім) грн. втрат від інфляції; 2665,05 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн. 3% річних; 5 985,68 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. пені та 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.08.2021

Суддя І.Д. Курдельчук