ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2180/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал НЕ", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця Столярова Руслана Миколайовича, м. Харків
про стягнення 158 260,12 грн.,
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал НЕ" (позивач) звернулось до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Столярова Руслана Миколайовича (відповідач) заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №18/2106 від 12.06.2018 в сумі 158260,12 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-денний термін для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

При цьому, суд зазначає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.06.2021 направлялась відповідачу на реєстраційну адресу, вказану в ЄДРПОУ, а саме: м.Харків, вул. Пушкінська, буд. 18 кв. 16. Проте, копія ухвали суду була повернута з довідкою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, господарський суд Харківської області телефонограмою від 16.08.2021 повідомив відповідача особисто про те, що порушено провадження по даній справі, яка розглядається у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений про те, що порушено провадження по даній справі, яка розглядається у спрощеному провадженні без виклику сторін.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач має право ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

12 червня 2018 року між ТОВ "Універсал НЕ" (орендодавець) та ФОП Столяровим Р.М. (орендар) укладено договір оренди нежилого приміщення №18/2106 (надалі - Договір), відповідно до умов якого позивач передав в оренду відповідачу нежитлове приміщення 1-го поверху №39-:-43, 45-:50, 47а в літ А-5, загальною площею 128,1 кв. м., розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 15 (надалі - приміщення).

12 червня 2018 року між сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення, який підтверджує передачу позивачем та приймання відповідачем орендованого приміщення.

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір орендної плати за користування приміщенням становить 35 000,00 грн. без ПДВ за один місяць, та сплачується орендарем наступним чином: орендна плата нараховується щомісяця, рахуючи від дати підписання акту приймання-передачі приміщення до цього Договору. Орендна плата нараховується до місяця (включно) в якому буде підписано Акт приймання-здачі приміщення оренди орендарем орендодавцю, в незалежності від того, чи знаходився фактично орендар в орендованих приміщеннях (п. 4.1.1. Договору).

Згідно п. 4.1.2 Договору оплата орендної плати за кожний місяць перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10 числа поточного місяця без виставлення рахунків. Підставою платежу є виключно цей Договір. Помісячні акти наданих послуг, підписані орендодавцем, надаються орендарю на його вимогу протягом 5 робочих днів за умови повної оплати за надані послуги.

Як вбачається із матеріалів справи, протягом дії Договору сторони неодноразово узгоджували зміну розміру орендної плати щодо конкретного періоду оренди, у тому числі:

- додатковою угодою №1 від 31 березня 2020 р. до Договору сторони встановили, що орендна плата за приміщення за березень 2020 р. складає 16 093,92 грн. без ПДВ;

- додатковою угодою №2 від 30 квітня 2020 р. до Договору сторони встановили, що орендна плата за приміщення за квітень 2020 р. складає 2 100,00 грн. без ПДВ;

- додатковою угодою №3 від 31 травня 2020 р. до Договору сторони встановили, що орендна плата за приміщення за травень 2020 р. складає 10 161,29 грн. без ПДВ;

- додатковою угодою №4 від 31 грудня 2020 р. до Договору сторони встановили, що орендна плата за приміщення за грудень 2020 р. складає 6 000,00 грн. без ПДВ;

- додатковою угодою №5 від 25 січня 2021 р. до Договору сторони встановили, що орендна плата за приміщення за січень 2021 р. складає 6 000,00 грн. без ПДВ.

Крім того, п. 4.4. Договору сторони обумовили, що до орендної плати не включаються витрати за комунальні послуги, які визначені та відшкодовуються орендарем в окремому порядку, зазначеному в Розділі 7 цього Договору.

Згідно з п. 7.1. Договору під витратами на утримання нерухомого майна сторони домовились розуміти: витрати на оплату електропостачання, водопостачання, водовідведення, теплопостачання та витрати на оплату послуг зв`язку в орендованих приміщеннях; витрати на періодичний вивіз сміття; витрати на організацію та здійснення охорони приміщень, що знаходяться у оренді за цим Договором; експлуатаційні витрати та витрати на пожежну охорону.

На підставі п. 7.4. Договору кожного місяця орендодавець повинен надати орендарю рахунки, за якими орендар зобов`язаний відшкодувати витрати на утримання майна протягом 5 днів після їх отримання.

Відповідно до п. 5.2.2. Договору орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки з орендодавцем за орендовані приміщення, а також всі інші розрахунки, передбачені умовами Договору.

Як зазначає позивач, внаслідок невиконання відповідачем умов Договору, протягом 2020-2021 років у нього утворилася заборгованість перед позивачем у загальній сумі 158 260,12 грн., у тому числі 153 694,23 грн. заборгованість зі сплати орендної плати та 4 565,89 грн. з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна.

Наявність заборгованості відповідача зі сплати орендної плати підтверджується:

- Актом № ОУ-0000014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2020 р. на суму 35 000, 00 грн. Відповідачем здійснювалась поетапна часткова оплата за цим Актом, проте на час пред`явлення позовної заяви заборгованість відповідача складає 1 694,23 грн.;

- Актом № ОУ-0000016 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 серпня 2020 р. на суму 35 000, 00 грн.;

- Актом № ОУ-0000017 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 вересня 2020 р. на суму 35 000, 00 грн.;

- Актом №ОУ-0000020 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2020 р. на суму 35 000, 00 грн.;

- Актом № ОУ-0000021 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 листопада 2020 р. на суму 35 000, 00 грн.;

- Актом № ОУ-0000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 грудня 2020 р. на суму 6 000, 00 грн.;

- Актом № ОУ-0000002 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25 січня 2021 р. на суму 6 000,00 грн.

Наявність заборгованості відповідача з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна підтверджується рахунком-актом № 17/12 від 17.12.2020 р. на суму 1 482,61 грн.; рахунком-актом № 15/01 від 15.01.2021 р. на суму 1 869,14 грн.; рахунком-актом № 15/02 від 15.02.2021 р. на суму 1 214,14 грн.

Слід зазначити, що всі зазначені Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки-акти підписані відповідачем без будь-яких зауважень, а Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки-акти, які сторони погоджували раніше були сплачені відповідачем у встановлені Договором строки.

25 січня 2021 року сторонами складено Акт прийому-передачі нежитлового приміщення за Договором, за яким відповідач повернув, а позивач - прийняв орендоване орендарем приміщення.

Крім того, 25 січня 2021 р. сторони склали Акт звірки взаємних розрахунків станом на 25 січня 2021 р., яким відповідач підтвердив наявність заборгованості за Договором у сумі 157 046,98 грн.

15 лютого 2021 р. сторони склали Акт звірки взаємних розрахунків станом на 15.02.2021 р., яким відповідач підтвердив наявність заборгованості за Договором у сумі 158 260,12 грн. Збільшення розміру заборгованості після повернення предмету оренди обумовлено наданням позивачем відповідачу рахунку-акту №15/02 від 15.02.2021 р., в якому був зазначений розмір відшкодування витрат на утримання майна у січні 2021 р. ( тобто до повернення приміщень орендодавцю) у сумі 1 214,14 грн.

Зокрема, 15 лютого 2021 року сторони уклали Додаткову угоду № 6 до Договору, якою був узгоджений графік погашення заборгованості відповідачем у сумі 158 260,13 грн. протягом лютого 2021 р. - лютого 2022 р.

Додатковою угодою №7 від 20 квітня 2021 року до Договору сторони виклали графік погашення заборгованості у сумі 158 260,13 грн. у новій редакції - з квітня 2021 по 29 квітень 2022 року. Пунктом 4 зазначеної Додаткової угоди сторони погодили, що недодержання орендарем графіку погашення заборгованості в будь-якій частині (порушення строку платежу та/або сплата неповної суми платежу, визначеної графіком тощо) надає право орендодавцю вимагати сплати всієї суми боргу, яка визначена п.2 цієї Додаткової угоди.

Відповідно до узгодженого сторонами графіку погашення заборгованості (п. 3 Додаткової угоди №7) орендар зобов`язався погасити орендодавцю існуючий борг за Договором неухильно дотримуючись викладеного графіку погашення заборгованості.

Як стверджує позивач, у період з 12 січня 2021 року (з дати платежу у сумі 6647,26 грн., який був відображений у обох Актах звірки взаємних розрахунків) по 07 травня 2021 року на поточний рахунок позивача не надходило від відповідача жодних грошових коштів.

07 травня 2021 року позивачем була направлена відповідачу вимога про сплату заборгованості за Договором (вих. № 07/05-2021 від 07 травня 2021 р.), в якій позивач вимагав відповідача сплатити заборгованість у сумі 158260,13 грн. протягом 7 днів з моменту отримання цієї вимоги. Дана вимога була отримана відповідачем 13 травня 2021 року, проте залишена останнім без відповіді та без задоволення.

Зазначене і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За змістом ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК та ГК України.

Відносини з найму (оренди) майна регулюються главою 58 ЦК України та параграфом 5 глави 30 ГК України.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Сторони у п. 4.1 Договору та Додаткових угодах №1-№5 погодили розмір орендної плати та порядок її сплати.

У п. 4.4. та розділі 7 Договору сторони погодили порядок сплати та розмір витрат на утримання нерухомого майна.

Беручи до уваги Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки-акти, Акти звірки взаємних розрахунків, додаткові угоди №6, №7, орендна плата та витрати на утримання нерухомого майна сплачувались відповідачем несвоєчасно в порушення строків, визначених Договором та Додатковими угодами до нього.

Наявність заборгованості у відповідача у розмірі 158260,12 грн., останній не спростовує, що підтверджується його підписом у Акті звірки взаєморозрахунків станом на 15.02.2021 (а.с. № 32).

Оскільки відповідач сплату орендної плати та витрат на утримання нерухомого майна у повному обсязі не здійснив, зокрема, порушив графіки погашення заборгованості, погоджені сторонами, а також обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 158260,12 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається відповідача.

Керуючись статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-242,247,252,256 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Столярова Руслана Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал НЕ" (61003, м. Харків, пр. Московський, буд. 15, UA2253781) заборгованість у сумі 158260,12 грн. за договором оренди нежитлового приміщення №18/2106 від 12.06.2018 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2373,91грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "16" серпня 2021 р.

Суддя Л.В. Шарко