ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"12" серпня 2021 р. Справа №914/1518/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
Желіка М.Б.
секретар судового засідання Федорів Н.В.
розглянув заяву Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» про ухвалення додаткового рішення
у справі №914/1518/20
за позовом Приватного акціонерного товариства Прикарпатпромарматура, м.Львів
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Експансія, м.Вишневе Київської обл.
до відповідача-2 Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, м. Львів
до відповідача-3 Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Львів
про зняття арештів з майна ПрАТ Прикарпатпромарматура, накладених Личаківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у наступних виконавчих провадженнях №28401109 та №34424568
представники сторін в судове засідання не з`явились
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 у справі № 914/1518/20 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства (надалі ПрАТ) «Прикарпатпромарматура» було задоволено; рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2020 у справі №914/1518/20 скасовано; позовні вимоги ПрАТ «Прикарпатпромарматура» задоволено, а саме:
1) знято арешти з майна ПрАТ «Прикарпатпромарматура», накладені Личаківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №28401109 з виконання наказу Господарського суду Львівської області №5015/2414/11 від 22.07.2011, відомості про які містяться:
- у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із наступних об`єктів нерухомості: а) будинок, частина будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Тичини, 14; реєстраційний номер обтяження 12392982; б) склад №2 літ. Е-1, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176; реєстраційний номер обтяження 12393139; в) склад малоцінного інвентаря літ. Н-2 що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176; реєстраційний номер обтяження 12393313;
2) знято арешти з майна ПрАТ «Прикарпатпромарматура», накладені Личаківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні№34424568 з виконання виконавчого документа - вимоги по сплаті боргу №1015 від 02.08.2012, виданої Управління пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова, відомості про які містяться:
Приймаючи постанову суд встановив наступні фактичні обставини, які випливають з матеріалів даної справи :
1) виконавчі провадження №28401109 та №34424568, стягувачами у яких були Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Експансія» та Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, та в межах яких було накладено спірні арешти на майно ПрАТ «Прикарпатпромарматура», були закінчені 06.03.2014 та 07.03.2014 у зв`язку із визнанням ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом та відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури (справа №5015/1763/12). У постановах про закінчення виконавчих проваджень було зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення;
2) ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» було затверджено мирову угоду від 03.05.2019, укладену між комітетом кредиторів та боржником, а провадження у справі про банкрутство закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». В свою чергу, до реєстру вимог кредиторів у справі №5015/1763/12 було включено як грошові вимоги ТзОВ «Експансія» в розмірі 839805,58 грн., так і грошові вимоги Управління Пенсійного фонду у Личаківському районі м.Львова в розмірі 1829482,98 грн.;
3) постановами державного виконавця від 25.02.2020 у виконавчих провадженнях №28401109 та №34424568 було внесено виправлення до відповідних постанов про закінчення виконавчих проваджень шляхом виключення з них пунктів щодо припинення чинності арештів. Вказані виправлення пов`язані з тим, що чинна у 2014 році редакція ст.50 Закону України Про виконавче провадження містила виняток щодо зняття арешту з майна у випадку визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;
4) дії органу ДВС щодо відмови у знятті арештів з майна боржника у виконавчих провадженнях № 28401109 та №34424568 були предметом оскарження в межах судової справи №5015/2414/11. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2020 було відмовлено в скарзі ПрАТ «Прикарпатпромарматура» на бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження №28401109 та зобов`язання його внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття арештів, накладених в межах виконавчого провадження №28401109. Суд, при цьому, зазначив, що державним виконавцем не було порушено вимог ст. 50 та 59 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим підстав для задоволення відповідної скарги на дії органу ДВС немає.
Надаючи правову оцінку вказаним фактичним обставинам, суд апеляційної інстанції застосував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у справі №918/2067/14 від 04.09.2018, у якій зазначено про те, що аналіз положень статей 3, 203, 509, 604 ЦК України свідчить про те, що мирова угода у справі про банкрутство є новацією зобов`язання боржника перед кредиторами та відповідною процедурою в ході провадження у справі про банкрутство, яка передбачає право кредиторів захистити свої інтереси в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.
Виходячи з наведеного, суд зазначив, що у зв`язку із затвердженням мирової угоди та закриттям провадження у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура», відбулося припинення первісних зобов`язань, на забезпечення яких були накладені спірні арешти, на нове зобов`язання, умови якого передбачені у мировій угоді у справі про банкрутство. В свою чергу, через те, що виконавчі провадження №28401109 та №34424568 є закінченими, а провадження у справі №5015/1763/12 закритим, суд апеляційної інстанції зазначив, що підстави для продовження дії спірних арештів, накладених на майно ПрАТ «Прикарпатпромарматура» відсутні.
Водночас, у постанові Західного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 не було вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви та при поданні апеляційної скарги.
29.06.2021 через канцелярію Західного апеляційного господарського суду ПрАТ Прикарпатпромарматура подало заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/1518/20, в якій послалось на те, що Західний апеляційний господарський суд при прийнятті постанови 24.12.2020 не вирішив питання про розподіл судового збору, у зв`язку чим просило провести такий розподіл.
Письмових відзивів чи пояснень на вказану заяву відповідачі не подали.
Жодна із сторін не забезпечила явку свого повноважного представника у судове засідання. Позивач подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності.
Учасники даного судового процесу були повідомлені про судове засідання згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до судових рішень», були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду заяви ПрАТ «Прикарпатарматура», а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд цієї заяви можливо здійснити за відсутності представників сторін
Розглянувши заяву ПрАТ «Прикарпатарматура» про ухвалення додаткового рішення у даній справі, колегія суддів враховує наступне:
Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 1, 3 статті 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 вказаної статті, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч.9 вказаної статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, частини 5 та 9 статті 129 ГПК України передбачають, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суду необхідно враховувати низку факторів, які пов`язані із підставами виникнення спору, а також поведінкою сторін на стадії досудового вирішення спору та під час розгляду справи.
Задовольняючи позов у даній справі, Західний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 24.12.2020 виходив, в першу чергу, з того, що спір у даній справі виник, оскільки частина 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 02.03.2014 містила виняток стосовно можливості зняття арешту, накладеного на майно боржника, та скасування інших заходів примусового виконання рішення, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із офіційним оприлюдненням повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
З огляду на вказану редакцію статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд встановив, що у зв`язку із закінченням виконавчих проваджень №28401109 та №34424568 через банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура», у державного виконавця не було підстав для скасування накладених ним арештів.
Аналогічний висновок щодо законності дій державного виконавця міститься у судових рішеннях у справі №5015/2414/11, у яких проаналізовано спірні постанови державних виконавців у виконавчих провадженнях №28401109 та №34424568.
Колегія суддів зазначає, що до виникнення спірної ситуації не призвели також дії чи бездіяльність відповідачів-1 та -2 (ТзОВ «Експанія» та ГУ ПФУ у Львівській області), які є кредиторами позивача. Натомість, передумовою виникнення спору у даній справі став той факт, що у ПрАТ «Прикарпатпромарматура» існувала прострочена заборгованість перед відповідачами -1 та -2, яка була включена до реєстру вимог кредиторів у справі №5015/1763/12 про банкрутство ПрАТ «Прикарпатпромарматура». Як було зазначено вище, 19.06.2019 у вказаній справі було затверджено мирову угоду, внаслідок чого відбулась новація зобов`язань боржника перед кредиторами.
Можливість суду знімати арешт у випадках, які не входять до вичерпного переліку підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника, передбачена ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Керуючись саме цією нормою, а також тим, що відбулась новація зобов`язань боржника перед кредиторами, Західний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 24.12.2020 дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у даній справі та зняття спірних арештів з майна ПрАТ «Прикарпатпромарматура».
Таким чином, колегія суддів наголошує, що спір у даній справі не пов`язаний ні безпосередньо, ні опосередковано, із діями чи бездіяльністю будь-кого із відповідачів, а, отже, відсутні правові підстави для покладення на них обов`язку відшкодування сплаченого позивачем судового збору. Більше того, з огляду на особливості фактичних обставин даної справи, а також особливості їх правового регулювання, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав пов`язаний із необхідністю нести тягар відповідних судових витрат саме зі сторони позивача.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви позивач сплатив 4204 грн. судового збору на підставі платіжних доручень №95 від 10.03.2020 та №93 від 26.02.2020 (а.с. 112, 113, т.1). При поданні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2020 у даній справі позивач сплатив 6591 грн. судового збору на підставі платіжного доручення №257 від 06.11.2020 (а.с. 22, т.2).
Суд констатує, що виходячи з положень п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні апеляційної скарги у даній справі становить 6306 грн. (150% від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції). Таким чином, позивач при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги надмірно сплатив 285 грн.
З огляду на наведене, суд роз`яснює позивачу його право на звернення до Західного апеляційного господарського суду із клопотанням про повернення зайво сплаченої суми судового збору в порядку, що визначений у ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 123, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
Судові витрати, понесені Приватним акціонерним товариством «Прикарпатпромарматура» під час розгляду справи №914/1518/20, а саме, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4204 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6306 грн., покласти на Приватне акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20-ти днів відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст ухвали складено 19.08.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік