Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу "Охорона праці"»
1. Державної служби України з питань праці, м. Київ
2. Державного підприємства «Головний навчально-методичний центр Держпраці», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу "Охорона праці"», м. Київ
про зобов`язання припинити користування та повернути майно,
Без повідомлення (виклику) сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державна служба України з питань праці (далі - ДСУ з питань праці/позивач-1) та Державне підприємство «Головний навчально-методичний центр Держпраці» (далі - ДП «ГНМЦ»/позивач-2) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу "Охорона праці"» (далі - ТзОВ «Редакція журналу "Охорона праці"»/відповідач) про:
- зобов`язання припинити користування нежитловою будівлею загальною площею 1 138,9 кв.м, що знаходиться за адресою: вулиця Попудренка, 10/1, місто Київ, у зв`язку з відсутністю підстав для такого користування;
- зобов`язання звільнити приміщення нежитлової будівлі загальною площею 1 138,9 кв.м, що знаходиться за адресою: вулиця Попудренка, 10/1, місто Київ, від майна, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція журналу "Охорона праці"».
Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.01.2020 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
10.08.2021 до канцелярії суду від ТзОВ «Редакція журналу "Охорона праці"» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому заявник просить суд стягнути з позивачів витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Так, частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до статей 233, 244 ГПК України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, Господарський суд міста Києва
05.08.2021 Господарським судом міста Києва прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державної служби України з питань праці та Державного підприємства «Головний навчально-методичний центр Держпраці» відмовлено.
10.08.2021 до канцелярії суду від ТзОВ «Редакція журналу "Охорона праці"» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому заявник просить суд стягнути солідарно з позивачів витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, з виходячи з наведених вище положень законодавства, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, має бути поданий сторонами разом із першою заявою по суті спору. Вказана норма є імперативною та передбачає конкретний порядок подання відповідних доказів.
Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, першою заявою по суті спору, поданою ТзОВ «Редакція журналу "Охорона праці"» є відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що орієнтовна вартість витрат на правничу (правову) допомогу у цій справі становить 15 000,00 грн.
Отже, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем надано: договір про надання правової допомоги № 14/01-20 від 14.01.2020, укладений між ТзОВ «Редакція журналу "Охорона праці"» та Адвокатським бюро «Олександра Федоришина» (назву змінено на Адвокатське бюро «Федоришин, Покотило та партнери»), додаткову угоду № 1 до цього договору, платіжне доручення № 7982 від 24.01.2020 на суму 15 000,00 грн, акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 06.08.2021 до договору №14/01-20 від 14.01.2020 на суму 15 000,00 грн.
Так, згідно п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 14/01-20 від 14.01.2020 вартість послуг бюро та порядок розрахунків щодо кожного окремого завдання клієнта вказується в додаткових угодах до договору.
Згідно п. 3 додаткової угоди № 1 клієнт сплачує бюро вартість послуг (гонорар) у розмірі 15 000,00 грн протягом 20 робочих днів з дати підписання цієї додаткової угоди за банківськими реквізитами, вказаними в цій додатковій угоді.
Отже, з наведеного вбачається, що відповідачем надано суду докази понесення витрат на професійну правничу (правову) допомогу в межах даної справи у розмірі 15 000,00 грн.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.
Суддя В.В. Бондарчук