ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 Справа № 917/939/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40 В» (вул. Соборності, буд. 40-В, м. Полтава, 36003, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» (юридична адреса: вул. Європейська, 107, м. Полтава, 36002, )

про стягнення 19351,59 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40 В» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 19351,59 грн., з яких: 18102,96 грн. основна заборгованість, 363,70 грн. 3% річних , 884,93 грн. інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що в період з січня 2020 року по травень 2021 року включно відповідач не сплачує внески співвласників нежитлових приміщень комерційної нерухомості для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території у зв`язку з чим, за ним утворилася заборгованість у розмірі 18102,96 грн.

У позові позивачем заявлене клопотання про витребування доказів, зокрема, належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення офіс за адресою вул.. Соборності 40-в (договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності) та копію технічного паспорту на даний об`єкт.

В обгрунтування клопотання про витребування доказів позивач вказав, що вказані докази необхідні для підтвердження розміру площі нежитлових приміщень, яка належить відповідачу за адресою вул.. Соборності 40-в.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, встановлено відповідачу строк для подання суду (за бажанням) клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - 15 днів з дня вручення даної ухвали; зобов`язано відповідача надати відповідні докази оплати заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території; витребувано у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» (юридична адреса: вул. Європейська, 107, м. Полтава, 36002, ) належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення офіс за адресою вул.. Соборності 40-в (договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності) та копію технічного паспорту на даний об`єкт.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Так, ухвала суду від 15.06.21 року була надіслана учасникам справи 18.06.2021 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали позивачем отримана 24.06.21.

Копія ухвали суду, яка направлялася за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена позивачем у позові і співпадає з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду із поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018р. у справі №910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

В даному випадку, у поштовому повідомленні відмітка "адресат відсутній за вказаною адресою" проставлена 25.06.21.

Таким чином, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив 13.07.21.

Станом на 13.07.2021 року відповідач відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Суд зазначає, що відзив від відповідача до суду надійшов 10.08.21 (зданий наручно через канцелярію суду), тобто з пропуском процесуального строку встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі без клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 118 цього Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відзив на позов подано після закінчення встановленого судом процесуального строку, то на підставі частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України судом залишено останній без розгляду.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Прийняття рішення судом відкладалося.

Суд зазначає, що 10.08.21 від відповідача надійшло клопотання про об"єднання даної справи в одне провадження зі справою № 917/902/21.

При вирішенні вказаного клопотання судом з"ясовано, що 26.07.2021 у справі № 917/902/21 постановлено ухвалу про повернення позивачу позовної заяви і доданих до неї документів. Вказане унеможливлює вирішення питання про об"єднання даної справи в одне провадження зі справою № 917/902/21.

Також, від відповідача 11.08.21 надійшло клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

При вирішенні вказаного клопотання суд зазначає, що строк для подання суду (за бажанням) клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін встановлено Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.06.2021, який становить 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Судом встановлено, що в даному випадку днем вручення ухвали вважається 25.06.21, а отже строк для подання суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін сплив 13.07.21.

Оскільки клопотання подано після закінчення встановленого судом процесуального строку, то на підставі частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України судом залишено останнє без розгляду.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

При цьому судом враховано, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.06.2021 витребувано у відповідача належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення офіс за адресою вул.. Соборності 40-в (договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності) та копію технічного паспорту на даний об`єкт, проте такі докази відповідачем не надані, повідомлення суду про неможливість подати витребувані докази від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.07.2013 р. співвласниками багатоквартирного будинку № 40-В за адресою: 36003, м. Полтава, вул. Соборності зареєстровано ОСББ "Соборності 40 В".

Згідно до Статуту ОСББ "Соборності 40 В" (далі - Статут) позивач діє відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

В ч. 1 розділу II Статуту визначено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Завданням та предметом діяльності Позивача є, у тому числі, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (Щодо багатоквартирного будинку) за реєстраційним 34345523 за відповідачем зареєстроване нежитлове приміщення офіс. Адреса нерухомого майна: Полтавська область, м. Полтава, вул.. Жовтнева, буд. 40 в. (наявна у матеріалах справи)

Вказаний житловий будинок та прибудинкова територія знаходяться на утриманні позивача.

Згідно пункту 2 розділу IV Статуту ОСББ «Соборності 40 В» сплата встановлених Загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна, на суму боргу.

Рішенням загальних зборів співвласників Позивача, якеоформлене протоколом загальних зборів співвласників ОСББ "Соборності 40 В" № 1 від 14.11.2018, встановлено з 01.01.2019 розмір щомісячного внеску співвласників нежитлових приміщень комерційної нерухомості для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 2 грн. 70 коп. за 1 кв. м. загальної площі нежитлового приміщення у багатоповерховому будинку за адресою: 36003, м. Полтава, вул. Соборності, 40-В та встановлено, що оплату внесків слід проводити до 10 числа наступного за звітним місяця (копія витягу з Протоколу від 14.11.17 р. наявна у матеріалах справи).

За даними позивача, дане рішення було оприлюднені шляхом розміщення їх тексту на дошках оголошень у місцях загального користування будинку, відповідно по пункту 11 Статуту ОСББ "Соборності 40 В та абзацу 6 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ "Соборності 40 В" від 14.11.2018 р. затверджено кошторис надходжень та витрат на 2019 рік, з якого вбачається, що за обов`язковим набором послуг, який забезпечується внеском, входить технічне обслуговування ліфтів, енергопостачання ліфтів, освітлення місць загального користування, підвалів, зовнішнього освітлення, обслуговування систем газоаналізації та димовиведення, вивезення твердих побутових відходів та негабаритних відходів, матеріали та інвентар для обслуговування, послуги чищення дворової каналізаційної мережі та проф. роботи по обслуговуванню, послуги банку, комісія від платежів, фонд оплати праці працівників об`єднання, податки, прибирання будинку та прибудинкової території, інформаційно- консультативні послуги, капітальний ремонт, поточний ремонт, послуги аварійно-ремонтних служб, озеленення території.

Позивач вказує, що вищенаведені рішення співвласників Об`єднання є чинними, в судовому порядку не оскаржувалися та виконувалися відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №69 від 17.05.2019 р. на суму 9583,92 грн, яким відповідач оплатив рахунок №384 від 16.05.2019. р., в якому зазначено, що площа нежитлових приміщень, яка належить відповідачу складає 394,40 кв.м., розмір щомісячного внеску співвласників нежитлових приміщень комерційної нерухомості для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території за 1 кв.м. загальної площі нежилого приміщення у багатоповерховому будинку за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 40-В, становить 2 грн 70 коп.

Однак, за твердженням позивача, в період з січня 2020 року по травень 2021 року включно відповідач не сплачує внески співвласників нежитлових приміщень комерційної нерухомості для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території у зв`язку з чим, за ним утворилася заборгованість у розмірі 18102,96 грн.

Абзацами 9 та 11 пункту 2 розділу V Статуту ОСББ «Соборності 40 В» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням.

Відповідно до пункту і розділу VI Статуту ОСББ «Соборності 40 В», співвласники є відповідальними за порушення Статуту об`єднання та рішень статутних органів.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 19351,59 грн., з яких: 18102,96 грн. основна заборгованість, 363,70 грн. 3% річних , 884,93 грн. інфляційних втрат.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: Копія Статуту ОСББ «Соборності 40 В», Копія опису до Статуту ОСББ «Соборності 40 В», Копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Копія витягу з протоколу установчих зборів № 1 від 06.06.2013, Копія витягу з протоколу установчих зборів № 1 від 14.11.2018, Копія кошторису надходжень та витрат об`єднання співвласників багатоквартирного будинку на 2019, Копія акту звірки взаємних розрахунків за 1 квартал 2021 року, Копія претензії про оплату заборгованості ТОВ «МВІБУД» від 20.10.2020, Копія акту звірки взаємних розрахунків на період 9 місяців 2020 року, Копія бланку опису про відправлення претензії та акту звірки, Копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з копією поштового конверту за юридичною адресою ТОВ «МВІБУД», Копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з копією поштового конверту за фактичною адресою ТОВ «МВІБУД», Копія договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 01.10.2020, Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 906 від 25.02.2011, Копія ордеру адвоката серія ПТ № 061765 від 01.10.2020, Копія акту виконаних-прийнятих робіт від 06.10.2020, Копія платіжного доручення про оплату вартості професійної правничої допомоги № 111 від 20.10.2020 на суму 3 100,00 грн., Орієнтовний розрахунок судових витрат, Поштова квитанція разом з бланком опису вкладення в цінний лист, що засвідчує направлення на юридичну адресу відповідача примірника позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна, Копія платіжного доручення №69 від 17.05.2019 р., Копія рахунку на оплату №384 від 16.05.2019 р., Розрахунок основного боргу , 3% річних та інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази та враховуючи ті обставини на які посилається позивач суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Згідно зі статтями 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Відповідно до приписів статей 15, 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективкості; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

За умовами частини 3 статті 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів

Абзацами 9 та 11 пункту 2 Розділу V Статуту позивача передбачено обов`язки співвласника, зокрема, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень, а також своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частиною 11 розділу 3 Статуту позивача визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковими для всіх співвласників.

При цьому, наявність чи відсутність договору між співвласником будинку та позивачем не впливає на обов`язок співвласника виконувати рішення загальних зборів Об`єднання та брати участь в утриманні будинку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року в справі № 910/2655/17, від 03.06.2019 року в справі № 910/3479/18 та інших.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань в період з січня 2020 року по травень 2021 року включно не сплатив внески на утримання будинку та прибудинкової території, заборгованість відповідача складає 18102,96 грн.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18102,96 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 884,93 грн. інфляційних втрат за період з 01.03.2020 року по 01.06.2021 року та 363,70 грн. 3% річних за період з 11.02.2020 року по 11.06.2021 року (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати внесків за кожний окремий місяць), суд визнає його правомірним та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч.ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18102,96 грн. основної заборгованості, 363,70 грн. 3% річних , 884,93 грн. інфляційних втрат, підтверджені документально та нормами матеріального права а відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 100,00 грн., з цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Поряд із цим, при вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, у п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, у п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 та у п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

На підтвердження отримання професійної правової допомоги позивач надав копії : договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 01.10.2020 р.; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 906 від 25.02.2011 р.; ордеру адвоката серія ПТ № 061765 від 01.10.2020 р.; акту виконаних-прийнятих робіт від 06.10.2020 р.; платіжного доручення про оплату вартості професійної правничої допомоги № 111 від 20.10.2020 на суму 3 100,00 грн.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідач заперечення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу позивача не надавав.

З огляду на надані докази, суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 3 100,00 грн. є підтверджений матеріалами справи, співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг, тому витрати, на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд:

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВІБУД» (юридична адреса: вул. Європейська, 107, м. Полтава, 36002, ,) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40 В» (вул. Соборності, буд. 40-В, м. Полтава, 36003, ) 18102,96 грн. основної заборгованості, 363,70 грн. 3% річних , 884,93 грн. інфляційних втрат, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 100,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.08.2021 р.

Суддя Киричук О.А.