УХВАЛА

12 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/1469/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Петухов М.Г., судді Маціщук А.В., Олексюк Г.Є.)

від 01.07.2021

у справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод"

про стягнення 75 782,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення 75 782,59 грн вартості необлікованого об`єму природного газу.

2. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.03.2021 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 75 782,59 грн вартості необлікованого об`єму природного газу та 2 102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були допущені порушення Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГРС), а саме несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів. Суд встановив, що позивачем правомірно здійснено розрахунок необлікованого об`єму природного газу з 02.07.2018 по 02.07.2020 (в межах двох років, що передували дню виявлення порушення) та з урахуванням номінальної потужності ПГ-2 (0,48м.куб./год), тобто згідно розрахунку позивача, відповідачу донарахувано 8 420,9 м.куб. необлікованого об`єму природного газу, вартість якого згідно розрахунку становить 75 782,59 грн.

4. 01.07.2021 Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення 65 039,94 грн та розподілі судових витрат скасував. Ухвалив в цій частині нове рішення про відмову в позові. У решті рішення залишив без змін, виклав резолютивну частину рішення в новій редакції, зокрема, стягнув з відповідача на користь позивача 10 742,65 грн вартості необлікованого об`єму природного газу та 298,06 грн судового збору за подання позовної заяви.

5. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем були допущені порушення Кодексу ГРС, а саме несанкціоноване підключення газового приладу - самовільне під`єднання споживачем газову приладу - газової плити ПГ-2, оскільки штуцер до якого була під`єднана відповідна газова плита є стаціонарним, розташований у внутрішній мережі відповідача, після лічильника газу (ВОГ) та відомий, як позивачу, так і відповідачу та не заперечується ними, а тому підключення до нього не може розцінюватися, як несанкціонований газопровід проведеним шляхом прихованих заходів. Суд врахував наданий позивачем розрахунок об`єму необлікованого природного газу, та з огляду на передбачений нормою пункту 3 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС період (повних 6 місяців), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до стягнення з відповідача підлягає вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 10 742, 65 грн розрахована за період з січня 2020 року до червня 2020 року.

6. 28.07.2021 позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

7. 03.08.2021 скаржник подав клопотання про долучення доказів про сплату судового збору.

8. Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

9. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

10. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

11. Згідно з частинами 5, 7 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

12. Предметом позову у цій справі є стягнення 75 782,59 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання касаційної скарги у 2021 році (2 270 грн х 100 = 227 000,00 грн), тому у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа є малозначною.

13. Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень підпункти "а" та "в" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також має для скаржника виняткове значення у зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції здійснив власний розгляд акту про порушення від 03.07.2020 № ЖЖ.1.2-82 щодо відповідача, змінив кваліфікацію здійсненого споживачем порушення, зробив власні розрахунки і без дотримання регламентованої Кодексом ГРС процедури провів стягнення вже за перекваліфікованим порушенням. Тобто відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції вийшов за межі перегляду судових справ в порядку апеляційного провадження.

14. Вивчивши доводи скаржника щодо наявності підстав для оскарження судових рішень у справі за підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, Верховний Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

15. Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, буде впливати на значну кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

16. Верховний Суд зауважує, що доводи скаржника фактично зводяться до здійснення касаційним судом переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин, переоцінки доказів та необхідності вирішити питання належності та достовірності доказів, яким була надана оцінка судом при перегляді рішення суду першої інстанції, натомість суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

17. Таким чином, належних обґрунтувань щодо фундаментального значення цієї касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики остання не містить.

18. Наведені скаржником доводи також не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки зазначені доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні апеляційним господарським судом під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

19. Верховний Суд визнає необґрунтованими доводи скаржника про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, оскільки незгода скаржника із рішенням суду апеляційної інстанції не підтверджує його незаконність, не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

20. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

21. Отже, Верховний Суд вважає, що скаржником не дотримано умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 75 782,59 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

22. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

23. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

24. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Верховний Суд не розглядає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини 3 статті 287, пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 906/1469/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2021.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко