ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1130/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е. розглянувши матеріали справи № 916/1130/21

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „МАГМА ГРУП КР (65012, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 19; код - 38788634)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ" (65003, м. Одесса, 2-й Лиманчик, 5- та лінія, б. 13 ; код - 22465981)

про визнання договору недійсним

Представники сторін:

від позивача: Туманов Д.С.

від відповідача: Касім О.Б.

СУТЬ СПОРУ: 23.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю „МАГМА ГРУП КР (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ" (далі Відповідач) про визнання договору № 04/07 від 04.07.2019 року недійсним з моменту його вчинення. Позивач також надав суду клопотання про витребування доказів у Відповідача.

12.05.2021 року, після усунення Позивачем недоліків позовної заяви, суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребував у Відповідача: оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії договору 04/07 від 04 липня 2019 року, укладеного ТОВ "ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ" з ТОВ „МАГМА ГРУП КР та первинної бухгалтерської документації, вчиненої на його виконання.

02.06.2021 року суд отримав відзив на позов Відповідач позов не визнав та надав витребувані судом докази.

25.06.2021 року Позивач надав суду клопотання про виклик та допит свідка. Суд відхилив вказане клопотання, оскільки Позивачем при його подані було порушено порядок встановлений ст. 87-89 ГПК України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.89 ГПК України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Вимоги до заяви свідка (нотаріальне посвідчення заяви) та строки її подання до суду (у строк, встановлений для подання доказів, тобто - одночасно з відзивом на позов) передбачені статтею 88 ГПК України. Такої заяви відповідачем не надано. Тому, підстави для виклику свідка для допиту відсутні.

06.07.2021 року у судовому засіданні Відповідач надав суду клопотання про поновлення строків на надання доказів у зв`язку із обставинами, які не були відомі раніше, суд прийняв докази до матеріалів справи, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Суд оголошував перерву у судовому засіданні 08.06.2021 року, 24.06.2021 року.

Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

В С Т А Н О В И В :

04.07.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Завод залізобетонних виробів (Постачальник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Магма Груп КР (Покупець, Позивач) було укладено Договір постачання № 04/07 (далі Договір).

Пунктом 1.1. вказаного договору передбачалось, що Постачальник (Позивач по справі зобов`язується в порядку та на умовах визначеним цим договором, виготовити та поставити, а Покупець (Відповідач по справі) прийняти та оплатити , бетон, розчин, залізобетонні та арматурні вироби в асортименті, надалі Товар.

Пунктом 2.1. було встановлено, що товар постачається в кількості, асортименті та в строки, узгоджені сторонами, згідно специфікацій на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною договору.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що у нього відсутня документація по взаємовідносинами з Відповідачем по вищевказаному договору. Тому, з посиланням на порушення кримінального провадження стосовно колишнього керівника ТОВ „Магма Груп КР, Позивачем в позовній заяві висловлено припущення щодо можливої фіктивності вищевказаного договору.

Тому, посилаючись на ч. 1 ст. 626, ст. 638, ч. 5 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 234 ЦК України Позивач просить суд визнати договір № 04/07 від 04.07.2019 року недійсним з моменту його вчинення.

Відповідач позов не визнав, вказавши у відзиві на позов, що спірний Договір було виконано, зокрема, Відповідач поставив, а Позивач отримав, передбачений договором товар, але не оплатив за нього. Як вважає Відповідач, вказане свідчить про те, що договір не може бути визнано недійним з підстав його фіктивності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи з вимог вищевказаних норм Цивільного кодексу України, не може бути визнано недійсним правочин за яким настали правові наслідки, обумовлені цим правочином.

Відповідачем до матеріалів справи надані копії документів, що підтверджують виконання Договору №04/07 від 04.07.2019р., а саме: видаткової накладної №377 від 07.08.2019р. та товарно-транспортних накладних №№913,916,918,918 від 07.08.2019р.; видаткової накладної №389 від 13.08.2019р. та товарно-транспортної накладної №940 від 13.08.2019р.; видаткової накладної №390 від 14.08.2019р. та товарно-транспортної накладної №943 від 14.08.2019р.; видаткової накладної №393 від 15.08.2019р. та товарно-транспортних накладних №948,949, 951,952 від 15.08.2019р.; видаткової накладної №410 від 21.08.2019р. та товарно-транспортних накладних №987,988, 989 від 21.08.2019р.; видаткової накладної №419 від 23.08.2019р. та товарно-транспортних накладних №1003,1007, 1011,1012 від 23.08.2019р.; видаткової накладної №430 від 28.08.2019р. та товарно-транспортних накладних №1032,1025 від 28.08.2019р.; видаткової накладної №442 від 03.09.2019р. та товарно-транспортних накладних №1042,1043 від 03.09.2019р.; видаткової накладної №444 від 04.09.2019р. та товарно-транспортних накладних №1047,1049 від 04.09.2019р.; видаткової накладної №451 від 06.09.2019р. та товарно-транспортних накладних №1058,1059 від 06.09.2019р.; видаткової накладної №457 від 10.09.2019р. та товарно-транспортних накладних №1067,1068 від 10.09.2019р.; видаткової накладної №458 від 11.09.2019р. та товарно-транспортних накладних №1069,1070 від 11.09.2019р.

Відповідно до п.3.6. договору зобов`язання Постачальника (Відповідача по справі) по поставці товару вважається виконаним належним чином в момент отримання товару Покупцем (Позивачем по справі) та підписання товаросупровідних документів на товар (видаткових та/або товаротранспортних накладних).

Приймаючи до уваги поставку Відповідачем та отримання Відповідачем, передбаченого договором постачання № 04/07 від 04.04.2019р., підстав для визнання цього правочину недійсним з підстав фіктивності судом не вбачається.

Крім того, у відзиві на позов Відповідач посилається на розглянуту Господарським судом Одеської області справу № 960/2198/20 за позовом ТОВ „Завод залізобетонних виробів до ТОВ „Магма Груп КР про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних по договору постачання №04/07 від 04.07.2019р.

Рішення Господарського суду Одеської області по вказаній справі від 13.10.2020р. внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (№92384460), і тому - обставини, встановлені судом в цьому рішенні слід визнати загальновідомими та такими, що не потребують доказуванню.

Приймаючи до уваги, рішення суду по справі № 916/2198/20 від 13.10.2020р. набрало законної сили, є загальновідомим і цим рішенням підтверджено настання правових наслідків, які обумовлювалися спірним договором постачанні № 04/07 від 04.07.2019р. , а саме поставку товару товариством з обмеженою відповідальністю „Завод залізобетонних виробів та отримання товару Товариством з обмеженою відповідальністю „Магма Груп КР вищевказаний правочин не може бути визнаний недійсним з підстав його фіктивності (ст.234 ЦК України) та через те, що цей правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203 ЦК України).

За таких обставин, у задоволені позову слід відмовити з покладенням судових витрат на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Повний текст складено 13 серпня 2021 р.

Суддя О.А. Демешин