ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. Справа№ 910/5564/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021

у справі № 910/5564/20 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг"

про стягнення 172 500,00 грн

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся»)

про стягнення 172 500,00 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (на час розгляду справи судом апеляційної інстанції змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором підряду №180404 від 18.04.2017 у розмірі 172 500,00 грн.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов укладеного сторонами Договору №180404 від 18.04.2017 на виконання робіт з встановлення системи кондиціювання та вентиляції повітря у приміщенні відповідача за первісним позовом, останній виконані позивачем за первісним позовом роботи в повному обсязі не оплатив, наданий акт приймання-передачі робіт не підписав, в зв`язку з чим у відповідача за первісним позовом виникла заборгованість в розмірі 172 500,00 грн.

Також ТОВ "РПС Інжиніринг" пред`явлено зустрічний позов про стягнення з ТОВ "Промклімат" 172 500,00 грн безпідставно набутих коштів.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань з виконання обумовлених Договором №180404 від 18.04.2017 робіт, що стало підставою для направлення підряднику відмови від договору та повернення невикористаної суми авансу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/5564/20 первісний позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ "РПС Інжиніринг" на користь ТОВ "Промклімат" 172 500, 00 грн - суми боргу та 2 587, 50 грн - витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "РПС Інжиніринг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/5564/20 повністю та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову та стягнути з ТОВ "Промклімат" 172 500,00 грн безпідставно набуті кошти.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, за доводами апелянта суд першої інстанції неправильно застосував ч. 4 ст. 882 ЦК України та ч. 1 ст. 853 ЦК України, внаслідок чого безпідставно визнав факт виконання позивачем за первісним позивом робіт за договором підряду, що ним не виконувались. За доводами апелянта суд першої інстанції безпідставно не з`ясував факт отримання/неотримання відповідачем за первісним позовом претензії з актами здачі-приймання виконаних робіт. Апелянт наполягає на тому, що поза увагою суду залишились обставини того, що замовник не складав податкової декларації у зв`язку з виконанням договору підряду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021, апеляційну скаргу у справі № 910/5564/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 апеляційну скаргу ТОВ "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/5564/20 на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021; учасникам справи встановлено процесуальний строк для подання відзиву, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали, розгляд справи призначено у відкрите судове засідання.

30.04.2021 від позивача за первісним позовом надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву, а також залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 - без змін.

В обґрунтування пропуску встановленого судом процесуального строку на подання відзиву позивач за первісним позовом зазначає, що ухвала суду про відкриття апеляційного провадження представником сторони не отримувалась (не передавалась) у зв`язку з карантинними обмеженнями, а тому не мав можливості підготувати відповідну заяву по суті спору.

Колегія суддів, розглянувши вищенаведені доводи представника позивача за первісним позовом, визнає їх непереконливими та відмовляє у задоволенні заявленого клопотання, оскільки як слідує із залученого до матеріалів справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 048 ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі ТОВ "Промклімат" було отримано 23.03.2021, а відтак позивач за первісним позовом був повідомлений про перегляд судового рішення в апеляційному порядку та, відповідно, не був позбавлений можливості повідомити свого представника щодо необхідності оформлення письмового відзиву на апеляційну скаргу в межах встановленого судом процесуального строку. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням вищевикладеного, відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Промклімат", на підставі ст. 207 ГПК України, підлягає залишенню без розгляду як такий, що був поданий поза межами встановлених судом процесуальних строків. Оскільки наведені доводи сторони на обґрунтування поважності причин пропуску встановленого судом процесуального строку визнані судовою колегією не переконливими з вищевикладених мотивів.

Розгляд справи відкладався, склад суду, що здійснював розгляд апеляційної скарги неодноразово змінювався.

Від відповідача за первісним позовом надійшла заява про зміну найменування та місцезнаходження позивача за первісним позовом, в якій повідомляється про те, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування найменування ТОВ "Промклімат" змінено на ТОВ «Сіафуд-Полісся».

Беручи до уваги те, що зміна найменування сторони не пов`язана з реорганізацію такої юридичної особи (ідентифікаційний код як ТОВ "Промклімат" так і ТОВ «Сіафуд-Полісся» є однаковим), колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, в даному випадку, застосування процесуальної процедури унормованої приписами ст. 52 ГПК України, та приймає до уваги надану ТОВ "РПС Інжиніринг" інформацію щодо зміни назви товариства, з подальшим відтворенням її в процесуальних документах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 Справу № 910/5564/20 за апеляційною ТОВ "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

В судове засідання 12.08.2021 представник позивача за первісним позовом не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача за первісним позовом, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Представник відповідача за первісним позовом, який приймав участь в засіданні суду 12.08.2021 в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні вимог первісного позову та задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 18 квітня 2017 року між ТОВ «Промклімат» (виконавець за договором) та ТОВ "РПС Інжиніринг" (замовник за договором) укладено договір №180404 від 18.04.2017 (далі - Договір), згідно умов якого виконавець зобов`язався здійснити роботи з встановлення системи кондиціонування та вентиляції, у приміщенні за вказаною нижче адресою згідно з проектом, затвердженим замовником, а замовник - прийняти і оплатити виконані монтажні роботи.

Згідно з п.1.2.Договору обсяг робіт зазначений в Додатку №1 до даного Договору «Специфікація монтажних робіт».

Відповідно до п.1.3.Договору місце виконання робіт - м.Київ, вул.Б.Гмирі, 6.

Ціна цього договору становить 345 000,00 грн (п.3.1.Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що замовник здійснює авансову оплату постачальнику на підставі рахунку-фактури у розмірі 172 500,00 грн.

За змістом п. 4.2. Договору суму, що залишилась (172 500,00 грн) замовник сплачує після підписання акта здавання-приймання робіт, протягом 5 банківських днів.

Згідно з п.5.1. Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані монтажні роботи.

Відповідно до п.6.1. Договору термін дії договору: початок - 18 квітня 2017, закінчення - 31 грудня 2017.

Позивачем за первісним позовом виставлено рахунок-фактури №СФ-0000066 від 20.04.2017 на здійснення попередньої оплати в розмірі 172 500,00 грн, який був оплачений відповідачем за первісним позовом.

Як стверджує позивач за первісним позовом, у своїй заяві по суті спору, ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») своєчасно та в повному обсязі у відповідності до умов договору виконало роботи з встановлення системи кондиціювання та вентиляції повітря у приміщенні відповідача за первісним позовом та передав на розгляд і підписання акти приймання-передавання виконаних робіт, однак всупереч п п. 4.2, 5.1 Договору замовник ці акти не підписав та не здійснив розрахунки за виконані роботи.

ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») на адресу ТОВ "РПС Інжиніринг" направлено претензію № 26 від 13.02.2020 з вимогою здійснити погашення заборгованості за виконані згідно договору роботи.

Оскільки вказана вимога була залишена без задоволення, ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») пред`явлено вимогу про стягнення з ТОВ "РПС Інжиніринг" 172 500,00 грн основного боргу.

В свою чергу, ТОВ "РПС Інжиніринг", вважаючи, що ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») допущено невиконання умов договору з проведення робіт з встановлення системи кондиціонування та вентиляції, пред`явлено зустрічний позов про стягнення безпідставно набутих коштів, оскільки правочин у відповідності до ч. 2 ст.849 ЦК України є розірваним в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши зміст договору, укладеного між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що укладений між сторонами правочин, є договором підряду, а відтак, правове регулювання цих відносин здійснюється за правилами Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Частиною 4 статті 879 ЦК України та частиною 5 статті 321 ГК України передбачено, що замовник зобов`язаний оплатити роботи після здачі-прийняття об`єкта будівництва за умови, що роботи виконані належним чином та в обумовлений сторонами строк.

Виходячи з правового аналізу вищевказаних норм матеріального права слід констатувати, що вони встановлюють презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Зазначення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи та/або належне/неналежне їх виконання, як необхідної передумови для їх прийняття, адже після підписання такого акта замовник втрачає право заявити про недоліки в роботі (окрім прихованих).

Так, обґрунтовуючи вимоги первісного позову ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») посилається на те, що відповідачу з первісним позовом згідно листа-претензії № 26 від 13.02.2020 (а.с. 24 том 1) надіслано акти здачі прийняття робіт № ОУ-0000056 б/д та № ОУ-0000053 б/д. В підтвердження обставин надіслання вказаної претензії разом з актами здачі прийняття робіт позивачем за первісним позовом до матеріалів справи надано копію опису вкладення в рекомендований лист № 122, поштової накладної від 13.02.2020 № 122 та квитанції від 13.02.2020 (а.с. 27 том 1).

Однак відповідач за первісним позовом заперечує проти отримання цього листа та надає роздруківку з вебсайту пошукової системи відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта», з якої слідує, що рекомендований конверт № 122 не вручений під час доставки. Тобто ТОВ "РПС Інжиніринг" не було належним чином повідомлено про направлення на його адресу актів приймання-передачі виконаних робіт за договором підряду, строк дії якого закінчився 31.12.2017 року (майже через 2 роки 2 місяці).

Колегія суддів також зазначає, що в наявних в матеріалах справи актах здачі-прийняття робіт № ОУ-0000056 б/д та № ОУ-0000053 б/д наведено перелік матеріалів, ідентифікувати які як такі що є необхідними для виконання підрядних робіт саме за договором підряду можливість відсутня з огляду на брак в умовах правочину будь-якої специфікації чи переліку матеріалів.

Беручи до уваги те, що лише отримання замовником надісланого на його адресу акта виконаних робіт надає йому можливість ознайомитися з його змістом та у разі виявлення невідповідностей проведеним роботам висунути вмотивовану відмову, судова колегія, з огляду на вищевстановлені обставини щодо неотримання ТОВ "РПС Інжиніринг" рекомендованого листа № 122 з актами приймання-передачі виконаних робіт, приходить до висновку, що констатація позивачем за первісним позовом факту відмови замовника від підписання акта не може бути визнана судом обґрунтованою. Відтак висновки місцевого господарського суду про задоволення первісного позову з мотивів того, що сама лише відсутність підписаного між сторонами договору підряду акту виконаних робіт не може бути підставою для неоплати фактично виконаних робіт, є передчасними.

Поряд з цим, судова колегія звертає увагу на те, що у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Частинами 1, 4, 6 статті 882 ЦК України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до наведених норм закону замовник зобов`язаний негайно розпочати прийняття робіт, і такий обов`язок у нього виникає з моменту одержання письмового повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором.

Отже складанню акта передання/прийняття робіт передує отримання письмового повідомлення підрядника про готовність до передання виконаних за договором будівельного підряду робіт замовником та здійснення прийняття роботи. Саме передання/прийняття робіт оформляється актом, який підписується обома сторонами, або підписується однією стороною із зазначенням, що друга сторона відмовилась його підписати. Підставою визнання акта виконаних робіт недійсним є доведення обґрунтованості мотивів відмови замовника підписати акт.

Звідси, колегія суддів вбачає, що у наведеній нормі не унормовано того, що підрядник може довести факт виконання підрядних робіт посиланням лише на складання та на підписання ним в односторонньому порядку акта, який він в подальшому направляв замовнику для підпису, втім останній його не підписав, якщо не буде встановлено обставин направлення підрядником замовнику письмового повідомлення про безумовну готовність до передання роботи, прибуття замовника для огляду та прийняття роботи, а також обставин відмови від прийняття робіт та підписання акта оглянутих робіт.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття фактично виконаних і оглянутих робіт у строк, визначений договором.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі №921/262/18.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач за первісним позовом звертався до відповідача за первісним позовом з листом-повідомленням про готовність до передачі виконаних на об`єкті робіт. Наведені обставини залишилися поза увагою дослідження місцевого господарського суду, що також зумовило настання передчасних висновків про обґрунтованість вимог первісного позову.

Серед іншого, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що задля забезпечення повного виконання позивачем за первісним позовом зобов`язань за договором підряду між сторонами також укладались договори поставки обладнання для системи кондиціонування для приміщення за адресою: м. Київ, вул. Б.Гмирі, 6, а саме зовнішні, внутрішні блоки, припливно-витяжної установки, пульти керування. При цьому, за результатом розгляду спорів у справах № 910/13669/20 та № 910/13668/20 встановлено обставини недопоставки вищенаведеного обладнання, а відтак відсутні підстави для висновку про належне виконання в повному обсязі позивачем за первісним позовом робіт з монтажу вентиляції та кондиціювання на об`єкті відповідача за первісним позовом та, відповідно, правомірності стягнення з останнього усієї ціни договору.

Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, надаючи правову кваліфікацію доказам, що надані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») про стягнення з ТОВ "РПС Інжиніринг" 172 500,00 грн основної заборгованості за договором підряду, через що в первісному позові слід відмовити.

Щодо вимог зустрічного позову судова колегія Північного апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.

Статтею 188 ГК України унормовано, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Виходячи з правового контексту вищенаведених норм, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що розірвання господарського договору може бути вчинено, як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та, як самостійний юридичний факт, зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Приписами ст. 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Отже, у названій статті цивільного законодавства передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі ст. 849 ЦК України є різними.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом на адресу позивача за первісним позовом направлено повідомлення б/н від 16.06.2020 про відмову від договору підряду. Вказана вимога обґрунтована тим, що оскільки з моменту укладення договору (18 квітня 2017 року) до моменту направлення цього повідомлення (16 червня 2020 року) роботи за договором підряду ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») не виконано в розумні строки, то ТОВ "РПС Інжиніринг" повідомляє про припинення договірних зобов`язань за вказаним правочином. Крім того, з урахуванням цієї відмови, відповідач за первісним позовом просив на підставі приписів ст. 1212 ЦК України повернути здійснену замовником авансову оплату в сумі 172 500,00 грн.

Згідно опису вкладення в цінний лист № 597, поштової накладної № 597 від 16.06.2020 та квитанції від 16.06.2020 вказана квитанція надіслана на адресу підрядника та у відповідності до виписки з пошукової системи відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» рекомендований лист № 597 отриманий ТОВ "Промклімат" (ТОВ «Сіафуд-Полісся») 18.06.2020. Наведені обставини сторонами не заперечуються.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що зобов`язання сторін за договором підряду припинені у зв`язку з надісланням замовником в порядку ч. 2 ст. 849 ЦК України відмови від договору.

Посилання позивача за первісним позовом про необґрунтованість дій відповідача за первісним позовом в частині надіслання повідомлення про відмову від договору з огляду на закінчення строку його дії судова колегія відхиляє, оскільки системний аналіз норм цивільного законодавства, зокрема, ст. ст. 599-601, 604- 609 ЦК України, дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору. Отже, сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 по справі №905/2187/13).

Згідно ст. 854 ЦК України у разі якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника,- достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом.

Колегія суддів, при цьому, вважає за можливе врахувати правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що викладена в постанові від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, за якою з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст.1212 ЦК України).

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Правовий аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності сукупності умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України вказувала Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

За наведеного, судова колегія вважає, що до спірних правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 849 ЦК України у сукупності з приписами ст. 1212 ЦК України, оскільки припинення договору за односторонньою відмовою замовника від договору у даному випадку надає йому право на повернення сплачених за таким правочином платежів, що не були використані під час виконання підрядних робіт.

Отже, зважаючи на те, що підставою для відмови в припиненні договірних зобов`язань стала відмова відповідача за первісним позовом у зв`язку невиконанням позивачем за первісним позовом умов договору підряду, а також з огляду на відсутність вимог підрядника про відшкодування йому витрат на матеріали, судова колегія вважає, що зустрічний позов про стягнення 172 500,00 грн як безпідставно набутих коштів підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 - скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову в повному обсязі та задоволенні вимог зустрічного позову.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового рішення у даній справі, судовий збір, що був сплачений учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в місцевому господарському суді та суді апеляційної інстанції, згідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається на позивача за первісним позовом.

Судові витрати, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підлягають розподілу за правилами ст. 244 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва 12.01.2021 у справі №910/5564/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/5564/20 скасувати, ухвали нове рішення.

3. В задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся») до Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" про стягнення 172 500,00 грн, - відмовити.

4. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся») про стягнення 172 500,00 грн, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся») (10002, Житомирська обл., місто Житомир, вул.Велика Бердичівська, 71; ідентифікаційний код 38441208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" (02140, м.Київ, просп. М.Бажана, 14-А, ідентифікаційний код 33148025) 172 500 (сто сімдесят дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп безпідставно набутих коштів та 2 587 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн 50 коп - витрати по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промклімат" (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіафуд-Полісся») (10002, Житомирська обл., місто Житомир, вул.Велика Бердичівська, 71; ідентифікаційний код 38441208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РПС Інжиніринг" (02140, м.Київ, просп. М.Бажана, 14-А, ідентифікаційний код 33148025) 7 762 (сім тисяч сімсот шістдесят дві) грн 50 коп. судового збору, сплаченого стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 20.08.2021