ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 Справа № 914/1433/21

За позовом:Приватного підприємства «Система Оптимум», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Фрут Пектин», м. Городок, Львівська обл.
про:стягнення боргу, 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки від 06.05.2019 №0605-01
Суддя Р.В. Крупник Секретар О.О. Шевчук
Представники сторін:
від позивача:В.С. Мацепура представник
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ПП «Система Оптимум» до ТОВ «ТБ Фрут Пектин» про стягнення боргу, 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки від 06.05.2019 №0605-01.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 24.06.2021.

Ухвалою від 24.06.2021 суд відклав розгляд справи на 09.08.2021 та викликав відповідача у судове засідання.

Представник позивача у судове засідання 09.08.2021 з`явився, подав клопотання про долучення документів, які підтверджують витрати на правову допомогу (вх. №17015/21 від 21.07.2021), просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач явки повноважного представника у судове засідання 09.08.2021 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтований тим, що 06.05.2020р. між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки №0605-01, на виконання якого відповідачеві було поставлено товар загальною вартістю 175933,44 грн. Оскільки у строк, встановлений у договорі відповідач у повному обсязі не здійснив оплати за товар, зокрема, несплаченими залишилися 128833,44 грн., позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення з відповідача 128833,44 грн. боргу, 2016,02 грн. 3% річних та 8016,51 грн. інфляційних втрат.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву та/або доказів сплати боргу не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

06.05.2019між ПП «Система Оптимум» (постачальником) та ТОВ «ТБ Фрут Пектин» (покупцем) укладено договір поставки №0605-01 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальнику зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар згідно наступних видаткових накладних:

- №РН-3118 від 22.06.2020 на суму 600,00 грн.;

- №РН-3278 від 26.06.2020 на суму 2293,44 грн.;

- №РН-3923 від 30.07.2020 на суму 46500,00 грн.;

- №РН-5837 від 27.10.2020 на суму 47520,00 грн.;

- №РН-5838 від 28.10.2020 на суму 47520,00 грн.;

- №РН-6157 від 11.11.2020 на суму 31500,00 грн.

За умовами п. 2.3. Договору, покупець здійснює оплату за товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що на виконання зобов`язань за Договором відповідачем здійснено наступні оплати:600,00 грн. (07.08.2020), 26000,00 грн. (07.08.2020) та 20500,00 грн. (16.11.2020). У результаті проведених оплат відповідачем оплачено одержаний товар за видатковою накладною №РН-3118 від 22.06.2020 та №РН-3923 від 30.07.2020.

Як стверджує позивач, оскільки решта видаткових накладних залишилися неоплаченими, відповідачу було надіслано претензію про сплату боргу, проте така залишилася без задоволення. Докази надіслання претензії відповідачеві знаходяться у матеріалах справи.

Станом на день розгляду справи судом, докази сплати відповідачем заявленого до стягнення боргу у матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Зі змісту укладеного між сторонами Договору вбачається, що такий за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами Договору відповідач зобов`язувався оплатити товар протягом 30 календарних днів з моменту поставки.

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, у строк встановлений у Договору відповідачем не було в повному обсязі оплачено поставлений йому товар, він вважається таким, що прострочив, а заборгованість в розмірі 128833,44 грн. підлягає стягненню з нього в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перерахувавши заявлені до стягнення та інфляційні втрати, суд зазначає, суд зазначає, що такі розраховані правильно та підлягають стягненню з відповідача повністю, у заявленому розмірі 8016,51 грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд зазначає, що такі підлягають частковому стягненню з відповідача у розмірі 2006,00 грн. У решті цих вимог суд відмовляє.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2269,77 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

У судовому засіданні 09.08.2021 представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі.

Враховуючи вказане клопотання, суд, керуючись ст. 221 ГПК України, вирішив призначити засідання щодо розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 30.08.2021 на 10:30 год.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Фрут Пектин» (81500, Львівська обл., м. Городок, вул. Артищівська, буд. 9, корпус 4; ) на користь Приватного підприємства «Система Оптимум» (79066, м. Львів, вул. Грунтова, буд. 1; ) 128833,44 грн. боргу, 2006,00 грн. 3% річних, 8016,51 грн. інфляційних втрат та 2269,77 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Призначити судове засідання щодо розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 30.08.2021 на 10:30 год.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2021 року

Суддя Р.В. Крупник