ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 справа № 914/1261/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Комунального підприємства «Сколетеплоенерго», м. Сколе Львівської області

до відповідача 1 Відділу культури Сколівської районної державної адміністрації, м.Сколе Львівської області

до відповідача 2 Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, м. Стрий Львівської області

про стягнення 393490,25 грн заборгованості за Договором №5/8 про постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання від 30.01.2020

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Сколетеплоенерго» до Відділу культури Сколівської районної державної адміністрації та до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення 393490,25 грн заборгованості за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання від 30.01.2020 №5/8.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11.05.2021 справу №914/1261/21 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем1 своїх зобов`язань за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання від 30.01.2020 №5/8 в частині оплати вартості поставленої теплової енергії в гарячій воді, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Заявлені вимоги до відповдіача2 мотивуються тим, що останній є правонаступником відповідача відповідно до розпорядження Сколівської районної державної адміністрації Львівської області від 11 січня 2021 року №3к про реорганізацію структурних підрозділів районної державної адміністрації, а відтак, відповідає за зобов`язаннями відповідача1, які виникли до реорганізації.

Заперечення відповідача1

Відповідач1 проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 17.05.2021 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заперечення відповідача2

У відзиві на позовну заяву (вх.№13499/21 від 08.06.2021) відповідач проти задоволення заперечив повністю. Зокрема, зазначив, що на підставі розпорядження Кабінету міністрів України від 16.12.2020 №1635-р відповідно до пункту 6 частини першої статті 20, пункту 5 частини другої статті 23 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» і статті 7-1 Закону України «Про місцеві розпорядження», здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою; утворено районні державні адміністрації в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, як нові юридичні особи публічного права; здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з абзацом третім цього пункту. Відповідно до п.39 Перехідних та прикінцевих положень Бюджетного кодексу України районні ради здійснюють передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність об`єднаних територіальних громад, відповідних бюджетних установ, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом. На думку відповідача2, заборгованість в розмірі 393490,25 грн, яку просить стягнути позивач з Стрийської РДА не є коштами заборгованості по оплаті з постачання теплової енергії, які були безпосередньо витрачені на утримання Сколівської РДА. Відповідач 2 вказує, що така заборгованість утворилась внаслідок несплати коштів за опалення бібліотек, народних домів, школи мистецтв та централізованої бухгалтерії, які передані на баланс Сколівської міської ради, яка і повинна відповідати за вказаними зобов`язаннями, оскільки є їхнім правонаступником

Обставини справи

30 січня 2020 року між Відділом культури Сколівської районної державної адміністрації (Споживач) та Комунальним підприємством «Сколетеплоенерго» (Енергопостачальна організація) укладено Договір №5/8 про постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання (Договір), відповідно до п.1.1. якого за цим договором Енергопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергію, код ДК016-2010(35.30.1) пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання) (35.30.12-00.00), ДК021-2015-09320000-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії) в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором Відділом культури Сколівської районної державної адміністрації в частині оплати послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання станом на 01.01.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 393490,25 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи Актом звірки взаєморозрахунків між Комунальним підприємством «Сколетеплоенерго» Сколівської міської ради та відділом культури Сколівської районної державної адміністрації від 04.01.2021 року.

З метою досудового врегулювання спору 14.01.2021 року позивачем надіслано претензію до відповідача1, яка залишена без відповіді та задоволення.

Станом на час розгляду спору, відділ культури Сколівської районної державної адміністрації перебуває у процесі припинення.

Відповідно до розпорядження Сколівської районної державної адміністрації Львівської області від 11 січня 2021 року №3к про реорганізацію структурних підрозділів районної державної адміністрації, відділ культури Сколівської районної державної адміністрації має бути реорганізований шляхом приєднання до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області. Згідно п.1 цього розпорядження вирішено реорганізувати структурні підрозділи Сколівської районної державної адміністрації Львівської області із статусом юридичної особи публічного права, шляхом їх приєднання до Стрийської районної державної адміністрації згідно додатку 1 до розпорядження Сколівської районної державної адміністрації Львівської області від 11 січня 2021 року №3к. Відповідно до п. 10 розпорядження Сколівської районної державної адміністрації Львівської області від 11 січня 2021 року №3к Стрийську районну державну адміністрацію Львівської області вважати правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків структурних підрозділів Сколівської районної державної адміністрації (зі статусом юридичної особи публічного права) зазначених у додатку 1 до розпорядження Сколівської районної державної адміністрації Львівської області від 11 січня 2021 року №3к.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного Договору Договором №5/8 про постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання від 30.01.2020.

Частинами першою та другою статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. (ч.ч.1, 3 ст. 275 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими не забороненими чинним законодавством формами.

Відповідно до п.6.3. Договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором відповідач1 не оплатив вартість теплової енергії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказано у ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відділ культури Сколівської районної державної адміністрації перебуває в процесі припинення.

Згідно із ч 1. ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Враховуючи, що станом на час вирішення спору юридична особа відповідача1 не є припиненою, суд вважає позовні вимоги до відповідача1 про стягнення заборгованості 393490,25 грн обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. В частині позовних вимог до відповідача2 в задоволенні позову слід відмовити, оскільки на даний момент процес реорганізації не завершився та ще триває.

Суд звертає увагу позивача на його право звернутися до суду із відповідною заявою про заміну сторони її правонаступником в разі припинення відповідача1.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5902,35 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №228 від 07.05.2021.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу культури Сколівської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02229439; 82600, Львівська обл., Сколівський р-н, місто Сколе, ВУЛИЦЯ Д. ГАЛИЦЬКОГО, будинок 56) на користь Комунального підприємства «Сколетеплоенерго» Сколівської міської ради (ідентифікаційний код 22391024; 82600, Львівська обл., Сколівський р-н, місто Сколе, ВУЛИЦЯ СТРИЙСЬКА, будинок 29 А) 393490,25 грн (триста дев`яносто три тисячі чотириста дев`яносто гривень 25 копійок) заборгованості за Договором №5/8 про постачання теплової енергії в гарячій воді та гаряче водопостачання від 30.01.2020 та 5902,35 грн (п`ять тисяч дев`ятсот дві гривні 35 копійок) судового збору.

3. Відмовити в частині позовних вимог до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.08.2021.

Суддя Р.А. Кидисюк