РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2021Справа № 910/5458/21

За позовомУкраїнського культурного фонду
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ"
простягнення 392 060,12 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Кржевін В.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Ракітіна Л.Д. - представник за довіреністю;

Богонос А.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/5458/21 за позовом Українського культурного фонду до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ" про стягнення заборгованості в розмірі 392 060, 12 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено істотні умови договору про надання гранту №3ORG31-26586 від 11.12.2020, Фондом прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку дії договору із зобов`язанням повернути отримані грошові кошти.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 06.08.2021.

Безпосередньо в судовому засіданні 06.08.2021 представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову та надав усні пояснення.

Представники відповідача, проти позовних вимог заперечував та навели власні доводи на підтвердження своєї позиції у справі.

У судовому засіданні 06.08.2021 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 між Українським культурним фондом (далі також - Фонд) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ" (далі також - грантоотримувач) було укладено договір № 3ORG31-26586 про надання гранту інституційної підтримки за умовами якого Фонд надає грантоотримувачу на умовах, визначених цим договором, грант інституційної підтримки з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку (далі - Проєкт інституційної підтримки) в умовах обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму карантину, опис та мінімальні технічні вимоги до якого наведено у проектній заявці та у кошторисі згідно з додатками 1 та 2 до цього договору, а грантоотримувач реалізує Проєкт інституційної підтримки на умовах, визначених цим договором.

Грантоотримувач реалізує Проєкт інституційної підтримки до 31.12.2020 та надає Фонду пакет звітної документації відповідно до умов договору до 25.01.2021 (п. 1 договору розділу ІІ).

Датою завершення Проєкту інституційної підтримки є день підписання Фондом акта про виконання Проєкту (п. 4 договору розділу ІІ).

Відповідно до розділу ІІІ договору, загальна сума гранту становить 392 060, 12 грн без ПДВ. Фонд надає суму гранту інституційної підтримки траншами у розмірі та у строки, визначені графіком платежів згідно з додатком 5 до цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 1 розділу ХІІ договору).

Як вбачається із доводів позивача, в ході здійснення моніторингу реалізації Проєкту, Фондом було виявлено, що грантоотримувач, подаючи аплікаційний пакет для участі у конкурсі проектів, у полі "Дата реєстрації організації" проектної заявки зазначив - "1 січня 2019" і відповідно така ж інформація вказана у проектній заявці, що є додатком № 1 до договору. Однак, згідно з записом у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство зареєстроване 24 січня 2019.

Позивач наголошує, що відповідно до розділу ІV. "Вимоги до заявників "Інструкції для заявників ЛОТу 3 "Аудіальне мистецтво" програми "Культура в часи кризи: інституційна підтримка" (додатковий конкурс), затвердженої Наказом Українського культурного фонду № 124 від 02.09.2020, заявниками можуть бути юридичні особи, зареєстровані на території України станом не пізніше 01.01.2019. А відповідно до п. 5.10 Порядку проведення конкурсного відбору, затвердженого рішенням Наглядової ради Фонду № 148 від 20.07.2020, подання заявником неповних та/або недостовірних відомостей та документів запитуваних Фондом веде до зняття проекту з Конкурсу на будь-якому етапі конкурсного відбору або його реалізації.

За твердженнями позивача, Фонд 05.03.2021 надіслав на адресу відповідача лист про розірвання договору та просив підписати текст додаткової угоди про розірвання, однак грантоотримувач проігнорував таке звернення.

Оскільки відповідачем, на думку позивача, порушено істотні умови договору, то Фондом прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку договору із зобов`язанням повернути отримані кошти в розмірі 392 060, 12 грн.

Відповідач же, у свою чергу, проти заявленого позову заперечив у повному обсязі та наголосив, що він як грантоотримувач належним чином виконував свої зобов`язання за договором № 3ORG31-26586 від 11.12.2020.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі також - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд" у разі прийняття Дирекцією Фонду рішення про надання фінансування певному проекту за рахунок коштів Українського культурного фонду з отримувачем коштів укладається договір про надання гранту.

Грант - фінансові ресурси, що надаються на безоплатній і безповоротній основі Українським культурним фондом суб`єкту, який провадить діяльність у сфері культури, для реалізації проекту, рішення про фінансування якого прийняте в порядку, передбаченому цим Законом.

Грант інституційної підтримки - фінансові ресурси, що надаються з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку в умовах дії обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму надзвичайного стану, надзвичайної ситуації або карантину, внаслідок яких скасовуються або обмежуються масові заходи або іншим чином прямо або опосередковано обмежується діяльність у сфері креативних індустрій. Гранти інституційної підтримки надаються на безоплатній і безповоротній основі юридичним особам усіх форм власності сфери культури, креативних індустрій та культурно-пізнавального (внутрішнього) туризму та тим особам, основний вид діяльності яких відноситься до видів економічної діяльності, які належать до креативних індустрій для реалізації проекту інституційної підтримки.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про Український культурний фонд" під терміном "проект" у цьому Законі розуміється діяльність фізичних і юридичних осіб, спрямована на створення певного культурного продукту, культурного блага чи культурної послуги (їх сукупності) з метою досягнення чітко визначених цілей у межах визначеного кошторису (бюджету) та здійснення якої вимагає вчинення в узгоджені строки дій, передбачених укладеною з Українським культурним фондом угодою.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про Український культурний фонд" визначено, що за договором про надання гранту Український культурний фонд набуває право здійснювати контроль за реалізацією проекту відповідно до порядку, встановленого таким договором та законодавством, у тому числі вимагати виконання зазначеного порядку та вживати заходів у разі його порушення. Договір про надання гранту не може передбачати замовлення та (або) отримання Українським культурним фондом будь-яких товарів, робіт, послуг, майнових прав та (або) витрачання грошей на такі товари, роботи, послуги, майнові права.

Істотними умовами договору про надання гранту є визначення конкретного проекту, для реалізації якого надаються кошти; сума гранту (обсяг коштів) з відповідним кошторисом із зазначенням об`єктів, на які вона витрачатиметься; графік платежів; зобов`язання особи, яка отримує кошти, у тому числі щодо звітності; мінімальні технічні вимоги до проекту, які мають бути забезпечені; строк реалізації гранту; порядок надання доказів на підтвердження належного виконання договору про надання гранту; відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до ч. 5, ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд" у разі істотного порушення умов договору про надання гранту договір може бути розірваний в односторонньому порядку за заявою Українського культурного фонду.

Істотним порушенням, зокрема, є нецільове використання коштів, здійснення витрат у розмірах, більших, ніж передбачено договором про надання гранту, та інші порушення, що дають підстави для обґрунтованих припущень, що договір не буде виконано або його виконання не відповідатиме цілям, якими сторони керувалися при його укладенні.

Рішення про розірвання договору про надання гранту приймається Дирекцією Фонду за результатами розгляду інформації, що підтверджує вчинення істотного порушення умов договору про надання гранту, та, за наявності, пояснень іншої сторони такого договору щодо причин вчинення порушень.

Сторона договору, договір з якою розірвано Українським культурним фондом, повинна повернути сплачені їй за таким договором кошти впродовж 20 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про Український культурний фонд", органами управління Українського культурного фонду є Наглядова рада Українського культурного фонду (далі - Наглядова рада Фонду) і Дирекція Українського культурного фонду (далі - Дирекція Фонду).

Контроль за діяльністю Українського культурного фонду здійснює Наглядова рада Фонду відповідно до Регламенту Наглядової ради Українського культурного фонду (далі - Регламент Наглядової ради Фонду).

Регламент Наглядової ради Фонду затверджується на засіданні Наглядової ради Фонду не менш як двома третинами голосів від її загального складу, визначеного частиною першою статті 6 цього Закону, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Українського культурного фонду.

Управління поточною діяльністю Українського культурного фонду здійснює Дирекція Фонду. Дирекція Фонду здійснює свою діяльність відповідно до Регламенту Дирекції Українського культурного фонду (далі - Регламент Дирекції Фонду).

Як вбачається з доводів позивача, 04.03.2021 на засіданні Наглядової ради Фонду було прийнято рішення № 10 про розірвання договору з відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд", підстави для надання або відмови у наданні фінансування (грантів) певному проекту, критерії конкурсного відбору проектів, підстави для залишення без розгляду заяви про надання гранту, етапи проведення конкурсного відбору, правила складення звітності та здійснення моніторингу встановлюються порядком проведення конкурсного відбору проектів, реалізація яких здійснюватиметься за підтримки Українського культурного фонду, та моніторингу їх реалізації.

Розділом V Інструкції для заявників, затвердженої Наказом УКФ № 124 від 02.09.2020 визначено обов`язкові документи для подання аплікаційного пакету програми "Культура в часи кризи: інституційна підтримка" (додатковий конкурс), саме:

- проектна заявка (електронна форма, що заповнюється на сайті УКФ); кошторис проекту (таблиця EXCEL, яку можна завантажити на сторінці відповідної конкурсної програми); повний (розширений) витяг з ЄДР з інформацією, актуальною на момент подання аплікаційного пакету (документ у форматі PDF, сформований в онлайн-сервісі Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua (при створенні запиту у розділі «відомості» вибрати опцію «всі відомості»)); баланс (форма 1 або форма 1-м) станом на 31.12.2019 та 30.06.2020, з відміткою про прийняття контролюючим органом або квитанцією №2 про прийняття контролюючим органом. За умови, якщо організація заявник відповідно до законодавства України не надає баланс на 30.06.2020 до контролюючих органів, такий заявник може подати баланс за підписом та печаткою керівника організації; податкова декларація платника єдиного податку з відміткою про прийняття контролюючим органом або квитанцією №2 про прийняття контролюючим органом звіту (лише для ФОП); 14 довідка із детальною розшифровкою кредиторської заборгованості, що виникла у зв`язку та у період дії обмежувальних заходів пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), у довільній формі; штатний розпис, актуальний на дату подачі Заявки.

Згідно з доводами відповідача, 21.09.2020 ТОВ "ЕЛСП КОМПАНІ", як грантоотримувачем було подано заявку № 3ORG31-26586 до Українського культурного фонду на участь в програмі "культура в часи кризи: інституційна підтримка (додатковий конкурс)" до якої додавалися обов`язкові документи, визначені в указаній вище Інструкції, в тому числі й розширений Витяг із ЄДР.

Крім того, відповідач наголошує, що після отримання проекту договору про надання гранту інституційної підтримки електронним листом від 23.11.2020, він помітив допущену технічну помилку в поданій позивачу заявці № 3ORG31-26586 в частині зазначення дати реєстрації Товариства - 2019-01-01, тоді як дата реєстрації відповідача - 2019-01-21, про що відповідним електронним листом було повідомлено Фонд.

30.11.2020 на електронну адресу відповідача від Фонду надійшов лист з підтвердженням про можливість підписати договір.

Таким чином, враховуючи наявну у позивача інформацію про дату реєстрацію відповідача до укладення договору, а також те, що відповідач не був усунутий Фондом від виконання проекту, то Український культурний фонд фактично погодився на підписання договору з відповідачем.

Сторони у справі підтверджують, що 23.12.2020 позивач перерахував на рахунок відповідача загальну суму гранту відповідно до укладеного договору в сумі 392 060, 12 грн платіжним дорученням № 1138.

У той же час, відповідачем долучено докази, які підтверджують, що 25.01.2021 ним було надано Фонду пакет звітної документації на виконання п.п.1, 4 розділу ІІ договору, що підтверджується відповідним Описом документів, які подавалися до Фонду.

Розділом ІХ договору передбачено підстави для дострокового розірвання договору. Так, зокрема, у разі істотних порушень умов цього договору, визначених Законом України "Про Український культурний фонд", його може бути розірвано за заявою Фонду в односторонньому порядку. Рішення Фонду про розірвання договору приймається за наявності факту істотного порушення його умов. У разі дострокового розірвання цього договору внаслідок використання будь-якої частини гранту інституційної підтримки не за призначенням або з порушенням чинного законодавства грантоотримувач зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору в односторонньому порядку повернути у повному обсязі перераховані Фондом кошти.

Однак, позивач не доводить наявності порушення істотних умов договору відповідачем, а лише посилається на недотримання розділу ІV Інструкції для заявників ЛОТу 3 "Аудіальне мистецтво" програми "Культура в часи кризи: інституційна підтримка" (додатковий конкурс), затвердженої Наказом Українського культурного фонду № 124 від 02.09.2020 стосовно вимог до заявника бути зареєстрованим на території України не пізніше 01.01.2019.

З огляду на те, що проект відповідача не було знято з Конкурсу, ТОВ "ЕЛСП КОМПАНІ" виконало умови договору в строк, а позивачем не доведено порушення відповідачем істотних умов договору, то відсутні підстави вважати договір розірваним Фондом в односторонньому порядку відповідно до розділу ІХ договору.

Більше того, рішення Наглядової ради Фонду № 10 про розірвання договору було прийняте лише 05.03.2021, тобто вже після закінчення строку дії договору (31.12.2020) та надання Фонду пакету звітної документації (25.01.2021).

Підстави для повернення відповідачем на користь позивача коштів в розмірі 392 060, 12 грн відсутні.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази є більш вірогідними, ніж докази надані позивачем на обґрунтування позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що позивач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 71, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 104, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Українського культурного фонду до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 12.08.2021 року.

Суддя Ю.О.Підченко