ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 справа № 914/1619/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Мало-Кохнівський кар`єр, м. Кременчук, Полтавська область

до відповідача: Приватного підприємства Буд-сервіс стандарт, м. Львів

про стягнення заборгованості у розмірі 31 532, 88 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Мало-Кохнівський кар`єр до Приватного підприємства Буд-сервіс стандарт про стягнення заборгованості у розмірі 31 532, 88 грн.

Ухвалою суду від 14.06.2021 відкрито провадження у справі № 914/1619/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02.08.2021.

Ухвалою суду від 02.08.2021 розгляд справи відкладено на 16.08.2021.

Представник позивача у судове засідання 16.08.2021 не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання, 16.08.2021, представник відповідача повторно не з`явився. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідач зареєстрований за адресою: 79000, Львівська обл., місто Львів, вул. П. Панча, будинок 5, куди і скеровувались ухвали господарського суду про відкриття провадждення та про відкладення розгляду справи. Ухвала про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 була повернута на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18).

Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, суд вбачає наявність підстав для розгляду справи по суті та прийняття рішення, при цьому, згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю Мало-Кохнівський кар`єр (надалі позивач, перевізник) звернулося в Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства Буд-сервіс стандарт (стара назва ПП «Дорбуд») (надалі відповідач, замовник) про стягнення заборгованості у розмірі 31 532, 88 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.06.2017 між сторонами у справі була укладена усна домовленість про надання перевізником протягом червня 2017 замовнику транспортних послуг (послуг з перевезення вантажу, а саме - гранітної продукції, яку відповідач купив у позивача). Також, сторони домовились про те, що незабаром буде укладений письмовий договір про перевезення вантажу, в якому будуть врегульовані всі необхідні істотні умови надання вказаних транспортних послуг (перевезення вантажу) та їх оплати (про ціну вказаних транспортних послуг у розмірі 1,80 грн. (одну гривню 80 коп.) з ПДВ за 1 тонну/кілометр).

На підставі вказаної усної домовленості перевізник у червні 2017 року надав замовнику транспортні послуги на загальну суму 80 588, 88 грн. (з урахуванням ПДВ), а саме: 07.06.2017 - на суму 10 913, 76 грн; 08.06.2017 - на суму 27 549, 72 грн; 12.06.2017 - на суму 10 925, 64 грн; 13.06.2017 - на суму 12 964, 68 грн; 14.06.2017 - на суму 12 778, 92 грн; 16.06.2017 - на суму 5 456, 16 грн.

Факт надання цих послуг та погодження їх вартості підтверджується актами наданих послуг від 07.06.2017 № 2291, від 08.06.2017 № 2321, від 12.06.2017 № 2442, від 13.06.2017 № 2482, від 14.06.2017 № 2519 та від 16.06.2017 № 2596, які були підписані та скріплені печатками сторін.

У письмовому вигляді (як єдиний та цілісний документ) договір про надання вказаних транспортних послуг (про перевезення вантажу) між сторонами у справі не був укладений та підписаний, так як вказані послуги з перевезення вантажу були надані лише протягом декількох (шести) днів і перевізник та замовник не мали наміру здійснювати систематичні перевезення вантажів протягом якогось більш тривалого строку.

Станом на 27.05.2021 вартість вказаних транспортних послуг замовник оплатив тільки на суму 49 056 грн (вартість транспортних послуг, наданих (отриманих) 07 та 08.06.2017. Вартість транспортних послуг, наданих (отриманих) 12.06.2017 (на суму 10 925 грн), замовник оплатив лише на суму 10 592,52 грн. Ця оплата була здійснена платіжними дорученнями від 31.10.2017 № 737 на суму 30 000 грн та від 10.11.2017 № 771 на суму 19 056 грн. Таким чином, у відповідача існує заборгованість в розмірі 31 532, 88 грн.

23.02.2021 позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про виконання зобов`язань з оплати вартості вказаних транспортних послуг. 15.03.2021 поштовий конверт з вимогою був повернутий позивачу з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням встановленого строку зберігання.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву, письмових обґрунтованих пояснень та доказів погашення заборгованості до суду не представив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності із ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

05.06.2017 між сторонами у справі була укладена домовленість про надання перевізником (позивачем) замовнику (відповідачу) протягом червня 2017 року транспортних послуг (послуг з перевезення вантажу, а саме - гранітної продукції, яку відповідач купив у позивача). У письмовому вигляді (як єдиний та цілісний документ) договір про надання вказаних транспортних послуг (про перевезення вантажу) між сторонами у справі не був укладений та підписаний.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

На підставі вказаної домовленості, позивач у червні 2017 року надав відповідачу транспортні послуги на загальну суму 80 588, 88 грн. (з урахуванням ПДВ), а саме: 07.06.2017 - на суму 10 913, 76 грн; 08.06.2017 - на суму 27 549, 72 грн; 12.06.2017 - на суму 10 925, 64 грн; 13.06.2017 - на суму 12 964, 68 грн; 14.06.2017 - на суму 12 778, 92 грн; 16.06.2017 - на суму 5 456, 16 грн. Факт надання послуг з перевезення та погодження їх вартості підтверджується актами наданих послуг від 07.06.2017 № 2291, від 08.06.2017 № 2321, від 12.06.2017 № 2442, від 13.06.2017 № 2482, від 14.06.2017 № 2519 та від 16.06.2017 № 2596, що були підписані та скріплені печатками сторін.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Станом на 27.05.2021 вартість отриманих транспортних послуг замовник оплатив тільки на суму 49 056 грн (оплачено вартість транспортних послуг, наданих (отриманих) 07 та 08.06.2017, а вартість транспортних послуг, наданих (отриманих) 12.06.2017 на суму 10 925 грн, замовник оплатив лише на суму 10 592, 52 грн). Ця оплата була здійснена наступними платіжними дорученнями: від 31.10.2017 № 737 на суму 30 000 грн, від 10.11.2017 № 771 на суму 19 056 грн. Таким чином, у відповідача існує заборгованість в розмірі 31 532, 88 грн (за транспортні послуги надані 12.06.2017 (оплачені частково), 13.06.2017, 14.06.2017 та 16.06.2017).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

23.02.2021 позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про виконання зобов`язань з оплати вартості вказаних транспортних послуг. 15.03.2021 поштовий конверт з цією вимогою був повернутий позивачу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання». Таким чином позивач вжив належних заходів щодо повідомлення відповідача вимогою про необхідність виконання зобов`язань з оплати вартості отриманих транспортних послуг, однак відповідачем повідомлення не отримане, заборгованість не сплачена.

Згідно умов ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак відповідач в судові засідання не з`явився, доводів позовної заяви не спростував, доказів сплати заборгованості не представив.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 126, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Буд Сервіс Стандарт (79000, м. Львів, вул. П. Панча, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мало-Кохнівський кар`єр (39630, м. Кременчук Полтавської області, вул. Ярмаркова, 15, ) 31 532, 88 грн основного боргу та 2 270, 00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 19 серпня 2021 року.

Суддя П.Т. Манюк