ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021м. ДніпроСправа № 904/4840/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ІНВЕСТМЕНТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 4 808 403,50 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: Кухарова Т.Є. дов. б/н від 05.04.21 адвокат

від відповідача: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ІНВЕСТМЕНТ" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4 808 403,50 грн, з яких: 3 624 645,62 грн - основна заборгованість, 465 642,74 грн - пеня, 258 889,00 грн - 3 % річних, 459 226,14 грн інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.06.2021.

07.06.2021 представник відповідача подав відзив на позов.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 оголошено перерву до 22.06.2021.

10.06.2021 представник позивача подав відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.07.2021.

У судовому засіданні 06.07.2021 розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 відкладено судове засідання на 11.08.2021.

У судовому засіданні 11.08.2021 продовжено розгляд справи по суті, заслухано виступ позивача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті.

У судовому засіданні 11.08.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № ФП-11/17 від 27.11.2017. Позивачем була надана відповідачу фінансова допомога у розмірі 3 680 746,18 грн, яку останній повернув частково, у зв`язку із чим заборгованість становить 3 624 645,62 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано пеню у розмірі 465 642,74 грн, 3% річних у розмірі 258 889,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 459 226,14 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525-526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що крім стягнення суми основного боргу предметом позовних вимог є стягнення штрафних санкцій, а саме пені у розмірі 465 642,74 грн, 3% річних у розмірі 258 889,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 459 226,14 грн. Вказаний розмір штрафних санкцій надмірно великий порівняно із збитками кредитора.

Враховуючи значний розмір штрафних санкцій, часткове виконання з боку відповідача зобов`язань з повернення коштів фінансової допомоги, відсутність завданих збитків позивачу та майновий стан відповідача, який погіршився у зв`язку із запровадженням на території України карантину, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 20%.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач заперечує проти зменшення штрафних санкцій та вказує на те, що відповідачем до відзиву не доданого жодного доказу, який би свідчив про його майновий стан.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

27.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ІНВЕСТМЕНТ" (позичальник) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № ФП-11/17 (арк.с.7).

Відповідно до пункту 1.1 договору, з метою поповнення оборотних коштів та фінансової стабільності позичальника, позикодавець надає позичальнику фінансову допомогу у розмірі 3 680 750,00 грн.

Згідно пункту 2.1 договору, позикодавець перераховує позичальнику грошові кошти у розмірі 3 680 750,00 грн, після підписання договору, одноразовим платежем, або частково на протязі строку дії договору.

На виконання договору, позивачем надано відповідачу фінансову допомогу на загальну суму 3 680 750,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (арк.с.8-112).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що позичальник повертає позикодавцю грошові кошти у сумі 3 680 750,00 грн у строк до 27.11.2018, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця.

Відповідачем було частково повернуто грошові кошти у розмірі 56 100,56 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (арк.с.118-125).

На час прийняття рішення, доказів повернення грошових коштів у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Відтак, несплачена відповідачем сума становить 3 624 645,62 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини позики.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок повернення фінансової допомоги. Відповідно до пункту 4.1 договору, строк повернення фінансової допомоги є таким, що настав 27.11.2018.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 624 645,62 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.1 договору, у разі несвоєчасного повернення фінансової допомоги позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 465 642,74 грн за період з 15.04.2020 по 15.04.2021.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є неправильним, оскільки позивачем невірно взято період нарахування пені. Матеріалами справи встановлено, що строк виконання зобов`язання щодо повернення фінансової допомоги є таким, що настав 27.11.2018, відповідно прострочення платежу починається з 28.11.2018 та згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України строк, протягом якого може бути нараховано пеню закінчується 27.05.2019. Тому, вимога позивача в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 258 889,00 грн за період з 28.11.2018 по 15.04.2021 та інфляційних втрат у розмірі 459 226,14 грн за період грудень 2018 квітень 2021.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 258 889,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 459 226,14 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо зменшення штрафних санкцій

Відповідач подав клопотання про зменшення суми штрафних санкцій, а саме: пені, 3% річних та інфляційних.

Відповідач зазначає, що позивачем заявлено надмірно великий розмір штрафних санкцій. Враховуючи часткове виконання з боку відповідача зобов`язань з повернення коштів фінансової допомоги, відсутність завданих збитків позивачу та майновий стан відповідача, який погіршився у зв`язку із запровадженням на території України карантину, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 20%.

Позивач проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій заперечує.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту наведених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема із розміром збитків кредитора, а також чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) і захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається.

Зважаючи на те, що заборгованість відповідача перед позивачем непогашена протягом тривалого строку та враховуючи баланс інтересів сторін, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 65 141,41 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ІНВЕСТМЕНТ" про зменшення штрафних санкцій залишити без задоволення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 35Б; ідентифікаційний код 31850716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ІНВЕСТМЕНТ" (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 35Б, корпус 2; ідентифікаційний код 34823313) основний борг у розмірі 3 624 645,62 грн, 3% річних у розмірі 258 889,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 459 226,14 грн та судовий збір у розмірі 65 141,41 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 17.08.2021

Суддя Я.С. Золотарьова