Справа № 909/725/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.08.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., розглянувши матеріали позовної заяви № 12169/21 від 23.07.2021

за позовом: Товариство з додатковою відповідальністю "Агросервіс", вул. І. Макуха, буд. 5,м. Івано-Франківськ,76014

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудпостачмонтаж", 76018, м.Івано-Франківськ, вул. Короля Данила , будинок 24, квартира 3.

до відповідача: Фізична особа-підприємець Щур Володимир Ігорович АДРЕСА_1 ,

про: стягнення завданих збитків на суму 4 520 000 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області звернулись Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбудпостачмонтаж" та Товариство з додатковою відповідальністю "Агросервіс" з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Щур В.І. про відшкодування шкоди завданої пожежею у розмірі 4348200,00грн.

Ухвалою від 26.07.2021 суд залишив без руху вищевказану заяву та встановив десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення її недоліків шляхом подачі доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ухвалу суду від 26.07.2021 одержано Товариством з додатковою відповідальністю "Агросервіс" 30.07.2021 , ухвала від 26.07.2021 направлена за вказаною у ЄДПРОУ адресою повернулась з зазначенням "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому повідомлень про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудпостачмонтаж", до суду не надходило.

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку і її повернення до апеляційного суду «адресат відсутній за вказаною адресою», колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до приписів п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала господарського суду від 276.07.2021 вважається врученою скаржнику 02.08.2021 - з дня проставлення у поштовому відділенні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи, що ухвалою від 26.07.2021 було встановлено строк усунення недоліків апеляційної скарги, 10 днів з дня вручення ухвали скаржнику, відтак граничний строк для усунення недоліків 12.08.2021 року

Заявники у встановлений судом строк недоліки заяви не усунув.

11.08.2021 позивачі адресувати суду спільне клопотання про відстрочення сплати судового збору; про зупинення провадження у справі; про виправлення описки.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 зазначеного вище закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

За оцінкою суду наведені заявниками обставини в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, не є такими, з якими положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають можливість відстрочення сплати судового збору, тому господарський суд відмовляє ТОВ "Агросервіс" та ТОВ ""Укрбудпостачмонтаж" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України).

Приписами частини 1 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Враховуючи що провадження у справі не відкрите, суд вважає клопотання заявників про зупинення провадження передчасним.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи те, що заявники не усунули недоліків заяви про визнання кредитором за грошовими вимогами, суд приходить до висновку про її повернення.

За змістом ч. 6-8 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Відповідно до положень статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що в ухвалі суду від 26.07.2021 було допущено описку у п.1 резолютивній частині, допущена описка є технічною.

Враховуючи, що описку допущена помилково, суд вважає, що дана описка підлягає виправленню.

Керуючись ст. 2, 42, 118, 174, 232-234, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудпостачмонтаж" та Товариства з додатковою відповідальністю "Агросервіс" з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Щур В.І. про відшкодування шкоди завданої пожежею у розмірі 4348200,00грн. повернути заявнику.

3. Виправити описку у резолютивній частині ухвали від 26.07.2021 зазначивши позивачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбудпостачмонтаж" та Товариство з додатковою відповідальністю "Агросервіс"

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у визначені ст. 256, 257 та п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвала підписана 12.08.2021 .

Суддя Шкіндер П.А.