12.08.2021Справа № 910/7959/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
до Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника"
про стягнення 1 115 708,08 грн.,
Без виклику (повідомлення) учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" (далі - відповідач) про стягнення 1 115 708,08 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2017 року № 578-1 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати у період з 13.06.2020 року по 31.05.2021 року, у зв`язку з чим за Всеукраїнською благодійною організацією "Український фонд культури імені Бориса Олійника" утворилась заборгованість у розмірі 1 115 708,08 грн. З урахуванням наведених підстав, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2021 року відкрито провадження у справі № 910/7959/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
31.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача від 31.05.2021 року із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій Всеукраїнська благодійна організація "Український фонд культури імені Бориса Олійника" просила суд постановити ухвалу про розгляд справи № 910/7959/21 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2021 року вищенаведену заяву відповідача залишено без задоволення.
Разом із тим, 04.06.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що 15.02.2019 року між орендодавцем та сторонами було укладено договір № 1 про внесення змін до договору від 06.06.2017 року № 578-1, яким з 16.10.2018 року змінено умови внесення відповідачем орендної плати та встановлено вартість оренди за 1 м2 за базовий місяць розрахунку жовтень 2018 року в розмірі 0,29 грн., що в цілому складає 195,91 грн. на місяць. Відповідач вказав, що протягом терміну дії договору оренди, зокрема, у зазначений у позові спірний період, він належним чином виконував взяті на себе зобов`язання з перерахування орендної плати, тоді як застосування позивачем до правовідносин між сторонами (у тому числі при виконанні розрахунків) попередніх ставок орендної плати у значно більшому розмірі, на думку орендаря, є безпідставним та неправомірним.
Слід також зазначити, що у вказаному відзиві відповідач просив суд покласти на Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу в даній справі. До означеного відзиву відповідачем долучено копію Договору про надання правничої допомоги № 9/21 від 26.05.2021, тоді як інші докази на підтвердження розміру судових витрат відповідач зобов`язався надати суду в передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк.
10.06.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 09.06.2021 року на відзив на позовну заяву, в якій Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" зазначило, що при укладенні договору від 06.06.2017 року № 578-1 його сторони у пункті 3.1 цієї угоди погодили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - квітень 2017 року: 24 грн. 89 коп. за 1 м2 для площі 20,00 м2, 99 грн. 58 коп. за 1 м2 для площі 656,10 м2, що в цілому складає 65 831,16 грн. Згідно з пунктом 8 частини П протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 27.04.2016 року № 14 місячна орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць оренди - квітень 2017 року: 00 грн. 25 коп. за 1 м2, що складає 168,31 грн. та нараховується з 06.06.2017 року по 06.06.2018 року. У подальшому на засіданні комісії Київради з питань власності від 16.10.2018 року (протокол № 45/121) було розглянуто та погоджено питання про встановлення пільгової процентної ставки Всеукраїнській благодійній організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" у розмірі 0,01 % від вартості орендованого майна терміном на один рік. Отже, враховуючи положення пункту 3.2 договору від 06.06.2017 року № 578-1, з 17.10.2019 року нарахування орендної плати, на думку позивача, проводиться у розмірі 65 831,16 грн. на місяць, а орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Крім того, у поданій відповіді на відзив позивач, з огляду на ціну позову, незначну складність справи та її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, а також враховуючи те, що заявлена відповідачем сума судових витрат є завищеною та неспівмірною з детальним описом робіт (наданих послуг), просив суд зменшити суму витрат на оплату відповідачем послуг адвоката.
14.06.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" від 14.06.2021 року на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач заперечив проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що жодних інших правочинів, які б змінювали умови договору від 15.02.2019 року № 1, між сторонами вчинено не було. Водночас розрахунок орендної плати з єдиною сумою місячної плати у розмірі 195,91 грн. з умовою, що розмір орендної плати на наступний місяць індексується на індекс інфляції за поточний місяць. Граничний термін розрахунку місячної орендної плати, як це мало місце у діючих до того розрахунках від 07.06.2017 року та від 07.06.2018 року, не зафіксовано, тоді як іншого розрахунку орендної плати між позивачем та відповідачем не підписано. Крім того, у наведених запереченнях відповідач навів аргументи на спростування заперечень позивача проти стягнення з нього заявленої Всеукраїнською благодійною організацією "Український фонд культури імені Бориса Олійника" суми судових витрат на оплату послуг адвоката.
Рішенням господарського суду міста Києва від 28.07.2021 року в даній справі у задоволенні позову Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" про стягнення 1 115 708,08 грн. відмовлено.

Враховуючи відмову в задоволенні позову Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", Всеукраїнською благодійною організацією "Український фонд культури імені Бориса Олійника" через відділ діловодства господарського суду міста Києва подано заяву про відшкодування судових витрат, в якій відповідач просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на його користь 20 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги. До цієї заяви відповідачем долучено докази на підтвердження понесених останнім судових витрат у даній справі.

Розглянувши заяву Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" щодо стягнення з позивача на користь відповідача 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, за умовами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на пункт 8 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, вказав про підписання між ним та адвокатом Самсоном Юрієм Петровичем акту виконаних робіт (наданих послуг), яким зафіксовано обсяг та вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем подано, зокрема, укладений 26.05.2021 року між Всеукраїнською благодійною організацією "Український фонд культури імені Бориса Олійника" та адвокатом Самсоном Юрієм Петровичем договір про надання правничої допомоги № 9/21 (далі - Договір), рахунок від 02.08.2021 року на оплату послуг правничої допомоги до Договору № 9/21 на суму 20 000,00 грн., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 04.06.2021 року до Договору на суму 20 000,00 грн., ордер серії КВ № 435519 від 26.05.2021 року про надання адвокатом Самсоном Юрієм Петровичем правової допомоги Всеукраїнській благодійній організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника", копію свідоцтва серії КВ № 6315 від 24.01.2019 року про право на заняття Самсоном Юрієм Петровичем адвокатською діяльністю, опис здійснених робіт (обсягу наданих послуг) згідно з Договором на суму 20 000,00 грн. та видатковий касовий ордер від 02.08.2021 року на суму 20 000,00 грн.

За змістом пункту 1.1 Договору Всеукраїнська благодійна організація "Український фонд культури імені Бориса Олійника" (замовник) доручає, а адвокат Самсон Юрій Петрович (виконавець) бере на себе зобов`язання, зокрема, представляти у встановленому порядку інтереси замовника як відповідача в господарському суді міста Києва у справі № 910/7959/21 за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про стягнення заборгованості.

Відповідно до пункту 2.1.1 Договору виконавець зобов`язується надавати правничу допомогу шляхом: усного та письмового консультування; підготовки та подачі процесуальних документів до суду, а також за необхідності участі у судових засіданнях як представника замовника.

У розділі 4 Договору його сторони погодили вартість послуг.

Так, згідно з пунктом 4.1 Договору вартість різних послуг по даному Договору визначається індивідуально шляхом попереднього узгодження сторонами їх обсягу та вартості.

У пунктах 4.1.1-4.1.2 Договору замовник та виконавець визначили, що фактом узгодження вартості наданих послуг є Акт виконаних робіт (наданих послуг) (далі - Акт), який укладається та підписується сторонами за результатами узгодження. В Акті зазначаються обсяг наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартість.

Оплата послуг виконавця здійснюється замовником після отримання від виконавця рахунку, виставленого виконавцем на підставі Акту, упродовж трьох днів після ухвалення рішення господарським судом міста Києва (пункт 4.2 Договору).

З долученого відповідачем до матеріалів справи Акту виконаних робіт (наданих послуг) (Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги) від 04.06.2021 року вбачається, що адвокатом Самсоном Юрієм Петровичем було вчасно та у повному обсязі надано Всеукраїнській благодійній організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" правничу допомогу відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 26.05.2021 року № 9/21, а саме: вивчення наданих замовником документів, аналіз чинного законодавства та судової практики, консультація з поставлених питань вартістю 4 000,00 грн., підготовка заяви замовника до господарського суду міста Києва про розгляд справи за правилами загального провадження вартістю 2 000,00 грн., підготовка проекту відзиву в справі № 910/7959/21 вартістю 10 000,00 грн., розробка правової позиції, консультація щодо доказів і доказування вартістю 2 000,00 грн., компенсація витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, вартістю 2 000,00 грн.

Згідно з наведеним актом, загальна вартість вищевказаних послуг, наданих позивачу, склала 20 000,00 грн., що узгоджується з вартістю цих послуг, вказаною в описі здійснених адвокатом робіт (наданих послуг), який є додатком до рахунку від 02.08.2021 року.

Крім того, як було вказано вище, відповідачем до матеріалів справи долучено копію видаткового касового ордеру, з якого вбачається, що відповідачем сплачено Самсону Юрію Петровичу 20 000,00 грн. з призначенням платежу: "Оплата, зг. Договору № 9/21 про надання правничої допомоги від 26.05.2021".

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як було зазначено вище, у відповіді позивача від 09.06.2021 року на відзив на позовну заяву Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація", з огляду на ціну позову, незначну складність справи та її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, а також враховуючи те, що заявлена відповідачем сума судових витрат є завищеною та неспівмірною з детальним описом робіт (наданих послуг), просило суд зменшити суму витрат на оплату відповідачем послуг адвоката.

У той же час суд звертає увагу на положення частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією із засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 33 Рішення від 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

Оцінивши доводи, викладені позивачем у клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката (яке міститься у відповіді на відзив на позовну заяву), суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки висловлені позивачем заперечення не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Крім того, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" не було вказано конкретного розміру, до якого, на думку позивача, слід зменшити заявлені відповідачем до стягнення витрати на оплату професійної правничої допомоги.

З огляду на те, що позивачем не доведено суду належними та допустимим доказами тих обставин, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру адвокатських витрат, та які безпосередньо вказані у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про зменшення витрат на правову допомогу адвоката, які були фактично понесені відповідачем у даній справі.

Як зазначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відтак, зважаючи на те, що фактично понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. є підтвердженими, враховуючи відмову в задоволенні рішенням господарського суду міста Києва від 28.07.2021 року в справі № 910/7959/21 вимог Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" у повному обсязі, а також беручи до уваги відсутність правових підстав для зменшення заявлених відповідачем витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку про те, що обов`язок з відшкодування таких витрат у розмірі 20 000,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись статями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" про відшкодування судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А; ) на користь Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" (01021, місто Київ, вулиця Липська, будинок 16 А; ) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 12.08.2021 року.

Суддя В.С. Ломака