ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2439/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед", м. Київ
про визнання недійсним пункту договору та стягнення 163551,40 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Локуцовська О.В., дов. № 5 від 04.01.2021 року

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" (відповідач) згідно якої просить суд визнати недійсним пункт 1.6. договору № 0-2 про закупівлю товарів від 18 березня 2020 року в частині нарахування податку на додану вартість в розмірі 163551,40 грн. та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" на користь Комунального некомерційного підприємства "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради безпідставно отримані кошти у вигляді податку на додану вартість за договором № 0-2 про закупівлю товарів від 18 березня 2020 року в розмірі 163551,40 грн. (сто шістдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 40 копійок).

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 листопада 2020 року позов задоволено повністю; визнано недійсним пункт 1.6. договору № 0-2 про закупівлю товарів від 18 березня 2020 року в частині нарахування податку на додану вартість у розмірі 163551,40 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" на користь Комунального некомерційного підприємства "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради безпідставно отримані кошти у вигляді податку на додану вартість за договором № 0-2 про закупівлю товарів від 18 березня 2020 року в розмірі 163551,40 грн. та 4555,27 грн. судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Білімед залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/2439/20 залишено без змін.

26 січня 2021 року по справі № 922/2439/20 було видано відповідний наказ.

Постановою Верховного суду від 08 квітня 2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року та рішення Господарського суду Харківської області від 02 листопада 2020 року у справі №922/2439/20 скасувати та справу № 922/2439/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2021 року визначено склад суду для розгляду даної справи - суддя Хотенець П.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 травня 2021 року вказано, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; почато у справі № 922/2439/20 підготовче провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 10 червня 2021 року на 11 годин.

09 червня 2021 року електронною поштою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Білімед" подано клопотання (вхідний № 3143) про відкладення розгляду справи, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 10 червня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовчого засідання на 05 липня 2021 року на 11:20 годин.

02 липня 2021 року електронною поштою, Комунальним некомерційним підприємством "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради подано заяву (вхідний № 4261) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 липня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 11 серпня 2021 року; заяву позивача про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено підготовче засідання на 26 липня 2021 року на 12:20 годин.

Протокольною ухвалою суду від 26 липня 2021 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 серпня 2021 року на 12 годин.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань, про що свідчать долучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 березня 2020 року між Комунальним некомерційним підприємством "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради (позивачем, покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білімед" (відповідачем, постачальником) було укладено договір № О-2 про закупівлю товарів.

Згідно пункту 1.1. договору, постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує на умовах, викладених в договорі за кодом 33170000-2 обладнання для анестезії та реанімації Єдиний закупівельний словник ДК 021:2015, НК 024:2019 "Класифікатор медичних виробів", (47244 - Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії) (товар), в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені в Специфікації (Додаток № 1), яка додається до договору і є його невід`ємною частиною. Закупівля зазначеного обладнання проводиться на виконання рішення Ради національної безпеки оборони України від 13 березня 2020 року № 87, введеного в дію Указом Президента України № 8 7/2020 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2"

Відповідно до пункту 1.6. договору, загальна сума договору протягом усього терміну його дії визначається в розмірі 2500000,00 (два мільйони п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ - 163551,40 грн. - місцевий бюджет. Кошти, виділені з резервного фонду бюджету міста Харкова, направлені на запобігання поширенню на території м. Харкова коронавірусу СОVID-19, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 16 березня 2020 року № 185.

Матеріали справи свідчать про те, що 18 березня 2020 року позивачем було здійснено оплату за поставлений товар відповідно до умов договору згідно платіжного доручення № 1 від 18 березня 2020 року в розмірі 2500000,00 грн., в тому числі ПДВ - 163551,40 грн., та відповідачем було здійснено поставку (видаткова накладна № 81 від 18 березня 2020 року) апарату штучної вентиляції легенів SERVO-І (країна походження - Швеція).

Позивач вказує, що апарат штучної вентиляції легенів SERVO-І, придбаний Комунальним некомерційним підприємством "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради у відповідача, входить до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2020 року № 224. Таким чином, пункт 1.6. договору в частині включення суми ПДВ до ціни договору суперечить чинному законодавству України та є недійсним, тому що суперечить пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи Комунальне некомерційне підприємство "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради звернувся до відповідача з листом № 689 від 02 червня 2020 року згідно якого вимагав повернути сплачену суму ПДВ.

10 червня 2020 року позивачу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" надійшла відповідь за вихідним № 26/06, в якій зазначалося про неможливість повернення сплаченого податку та вирішення питання щодо зменшення ціни договору після отримання роз`яснень від контролюючого органу.

11 червня 2020 року позивачем було повторно направлено лист за вихідним № 707 від 10 червня 2020 року про вимогу повернути сплачену суму ПДВ.

17 червня 2020 року позивачем було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Білімед" досудову вимогу, за вихідним №739 від 16 червня 2020 року про повернення сплаченої суми ПДВ у розмірі 163351,40грн.

19 червня 2020 року позивачем було отримано відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" за № 31/06 від 19 червня 2020 року, в якій останній посилався на податкову консультацію Державної податкової служби України від 27 квітня 2020 року №1689/6/99-00-07-03-02-06/ІПК, де зазначено, що у випадку, якщо постачання товарів, що включені до Переліку № 224, здійснювалось з нарахуванням ПДВ кінцевому споживачу (неплатнику ПДВ), у зв`язку з чим повернення сплаченого податку покупцям неможливе, коригування нарахованих сум податкових зобов`язань безпосереднім продавцем не здійснюється. Також, відповідач повідомив, що ним було подано звернення на отримання індивідуальної податкової консультації до Державної податкової служби України з приводу повернення сплаченого ПДВ.

09 липня 2020 року позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" було отримано відповідь на досудову вимогу від 16 червня 2020 року та копію відповіді Державної податкової служби (податкова консультація) від 23 червня 2020 року № 2515/6/99-00-05-06-02-06/ІПК. У відповіді на досудову вимогу відповідач зазначав про відсутність правових підстав для повернення сплаченої суми ПДВ у розмірі 163551,40 грн. за договором, посилаючись на надану Державною податковою службою України індивідуальну податкову консультацію від 23 червня 2020 року, в якій вказувалося, що у випадку, якщо постачання товарів, що включені до Переліку № 224, здійснювалось з нарахуванням ПДВ кінцевому споживачу (неплатнику ПДВ), у зв`язку з чим повернення сплаченого податку покупцям неможливе, коригування нарахованих сум податкових зобов`язань безпосереднім продавцем не здійснюється.

Згідно пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Апарат штучної вентиляції легенів SERVO-І, придбаний позивачем у відповідача, входить до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2020 року № 224.

Таким чином, пункт 1.6. договору в частині включення суми ПДВ до ціни договору суперечить чинному законодавству України та є недійсним, тому що суперечить пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьої, п`ятою, шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відповідності до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно частини 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Разом з цим суд зазначає, що норми Податкового кодексу України містять єдину умову, за наявності якої сплачений - ПДВ не повертається - в разі, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пункту 192.2 статті 192 Податкового кодексу України, норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок. Зменшення суми податкових зобов`язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Матеріали справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Білімед" є платником ПДВ, що підтверджується інформацією в договорі № 0-2 від 18 березня 2020 року (індивідуальний податковий номер 90) та витягом з офіційного сайту Державної фіскальної служби України - з реєстру платників ПДВ, отже, на відповідача норма пункту 192.2 статті 192 Податкового кодексу України не поширюється та немає правових підстав для неповернення сплаченої позивачем та безпідставно отриманої відповідачем суми ПДВ у розмірі 163551,40 грн.

У пункті 1 Листа Міністерства юстиції України від 30 січня 2009 року N Н-35267-18 "Щодо порядку застосування нормативно-правових актів у разі існування неузгодженості між підзаконними актами" з приводу того, яким актом слід керуватись у разі суперечності норм підзаконного нормативно-правового акта нормам Закону України було повідомлено, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу чим думки, які викладені в індивідуальних податкових консультаціях Державної податкової служби України.

За таких обставин суд вважає, що податок на додану вартість за договором є безпідставно нарахованим та отриманим відповідачем, у зв`язку з чим він підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 4555,27 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним пункт 1.6. договору № 0-2 про закупівлю товарів від 18 березня 2020 року в частині нарахування податку на додану вартість у розмірі 163551,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білімед" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 22-Б, ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Міський перинатальний центр" Харківської міської ради (61176, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 264, ) безпідставно отримані кошти у вигляді податку на додану вартість за договором № 0-2 про закупівлю товарів від 18 березня 2020 року в розмірі 163551,40 грн. та 4555,27 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "13" серпня 2021 р.

Суддя П.В. Хотенець