РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.08.2021Справа № 910/8303/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробнича компанія Альтаір»

про стягнення 135215,39 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александр" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія Альтаір" про стягнення 135215,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 1284 від 18.11.2020.

Ухвалою суду від 31.05.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.06.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 31.05.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.06.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів, з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: Україна, 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 71.

На вказану адресу судом, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.

27.07.2021 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2021, яке відповідно до повідомлення підприємства поштового зв`язку не вручене під час доставки відповідачу, в зв`язку з закінченням встановлено строку зберігання.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

За приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 14.06.2021 була оприлюднена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

З урахуванням викладеного, за висновком суду, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та останньому були створені достатні умови для реалізації ним своїх процесуальних прав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

17.06.2021 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 7202,43 грн пені, 1664,70 грн 3% річних, 9047,66 грн інфляційних втрат та судовий збір. Одночасно до своєї заяви позивач долучив докази оплати відповідачем основного боргу.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог, та постановляє розглядати справу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

18.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробнича компанія Альтаір» (покупець) укладено договір постачання № 1284.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язується передати (поставити) в обумовлений строк (строки) іншій стороні - покупцю наступний товар абразивний інструмент, а покупець зобов`язується прийняти зазначений товар і сплатити за нього визначену грошову суму в порядку, розмірі і на умовах, установлених даним договором.

Пунктами 2.1.-2.3. визначено, що строки постачання вказуються конкретно для кожної партії товару у відповідній специфікації, що є складовою і невід`ємною частиною даного договору. Постачання товару здійснюється на умовах: FCA відповідно до вимог Міжнародних правил про тлумачення термінів «Інкотермс» у редакції 2000 року, якщо інші умови постачання не передбачені в специфікації до договору. Датою постачання товару вважається дата передачі товару, зазначена у видатковій чи товарно-транспортній накладній.

Ціни на товар, що поставляється постачальником, встановлюються у відповідності зі специфікаціями, що є складовою і невід`ємною частиною даного договору. Розрахунки за товар, що постачається постачальником за даним договором, проводяться покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 23 робочих днів з дати постачання. (пункти 3.1.-3.2. договору).

Відповідно до п. 8.2. даний договір набирає силу з моменту його підписання сторонами і діє до 21.12.2021.

На виконання вищевказаних умов договору, сторонами підписано специфікацію № 1 від 18.11.2020 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 22.12.2020, відповідно до якої замовник замовив: круг шліфувальний 14А ПП 150*20*32 40 СМ кераміка, кількість штук - 40, ціна - 2040,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 150*16*32 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 1260,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 300*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 16080,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 150*20*32 40 СМ кераміка, кількість штук - 738, ціна - 67896,00 грн; круг відрізний 14А ПП 150*2*22 3АК армований, кількість штук - 400, ціна - 3680,00 грн; круг відрізний 14А ПП 125*1.2*22 3АК армований, кількість штук - 50, ціна - 300,00 грн; круг відрізний 14А ПП 180*2*22 3АК армований, кількість штук - 200, ціна - 2300,00 грн; круг відрізний 14А ПП 230*2*22 3АК армований, кількість штук - 200, ціна - 3020,00 грн; круг відрізний 14А ПП 600*80*305 80СТ бекеліт, кількість штук - 20, ціна - 42240,00 грн; круг обдирний 14А ПП 150*6*22 SPRUT-A армований, кількість штук - 45, ціна - 751,50 грн; круг обдирний 14А ПП 150*20*22 80м/с армований, кількість штук - 30, ціна - 2040,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 300*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 11340,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 350*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 16470,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 350*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 23160,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 400*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 31335,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 400*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 22890,00 грн; круг шліфувальний 25А ПП 400*40*203 6М3 кераміка, кількість штук - 1, ціна - 948,00 грн. Сума постачання: 297300,60 грн, строк постачання: протягом 40 робочих днів з моменту отримання постачальником письмової заявки.

19.11.2020 відповідач направив на адресу позивача заявку № 578 від 19.11.2020 на отримання продукції, яка зазначена вище у специфікації.

Згідно видаткової накладної № ЗП-00008383 від 28.12.2020, позивач поставив відповідачу: круг шліфувальний 14А ПП 150*20*32 40 СМ кераміка, кількість штук - 40, ціна - 2040,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 150*16*32 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 1260,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 300*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 16080,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 150*20*32 40 СМ кераміка, кількість штук - 738, ціна - 67896,00 грн; круг відрізний 14А ПП 150*2*22 3АК армований, кількість штук - 400, ціна - 3680,00 грн; круг відрізний 14А ПП 125*1.2*22 3АК армований, кількість штук - 50, ціна - 300,00 грн; круг відрізний 14А ПП 180*2*22 3АК армований, кількість штук - 200, ціна - 2300,00 грн; круг відрізний 14А ПП 230*2*22 3АК армований, кількість штук - 200, ціна - 3020,00 грн; круг відрізний 14А ПП 600*80*305 80СТ бекеліт, кількість штук - 20, ціна - 42240,00 грн; круг обдирний 14А ПП 150*6*22 SPRUT-A армований, кількість штук - 45, ціна - 751,50 грн; круг обдирний 14А ПП 150*20*22 80м/с армований, кількість штук - 30, ціна - 2040,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 300*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 11340,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 350*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 16470,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 350*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 23160,00 грн; круг шліфувальний 64С ПП 400*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 31335,00 грн; круг шліфувальний 14А ПП 400*40*127 40 СМ кераміка, кількість штук - 30, ціна - 22890,00 грн; круг шліфувальний 25А ПП 400*40*203 6М3 кераміка, кількість штук - 1, ціна - 948,00 грн на загальну суму 297300,60 грн. Видаткова накладна підписана та скріплена печатками обох контрагентів.

В матеріалах справи містяться копії: платіжного доручення № 429 від 17.03.2021 на суму 160000,00 грн; платіжного доручення № 484 від 08.04.2021 на суму 20000,00 грн та платіжного доручення № 566 від 01.06.2021 на суму 117300,60 грн. Отже, відповідач сплатив за товар, отриманий за видатковою накладною № ЗП-00008383 від 28.12.2020 суму у розмірі 297300,60 грн, однак з порушенням термінів оплати.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що розрахунки за товар, що постачається постачальником за даним договором, проводяться покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 23 робочих днів з дати постачання.

Отже, товар мав бути оплачений до 01.02.2021 включно, тобто відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 02.02.2021.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідачем, в свою чергу, проведено розрахунок з позивачем 17.03.2021 на суму 160000,00 грн, 08.04.2021 на суму 20000,00 грн та 01.06.2021 на суму 117300,60 грн., що підтверджується зазначеними вище платіжними дорученнями, однак оплата була проведена з простроченням строку.

Отже, згідно встановлених строків, відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати вартості товару за Договором на загальну суму в розмірі 297300,60 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 7202,43 грн, втрати від інфляції в сумі 9047,66 грн та 3 % річних в розмірі 1664,70 грн.

Як вже встановлено судом, перебіг строку прострочення платежу починається з 02.02.2021, позивач в своїх розрахунках штрафних санкцій вказує період прострочення з 04.02.2021. Згідно приписів ст. 237 ГПК України, суд не наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, а тому санкції розраховані позивачем підлягають розрахунку в межах визначеного позивачем періоду з 04.02.2021 по 20.05.2021.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3 договору у випадку порушення покупцем строків розрахунку за поставлений товар, передбачених даним договором чи іншою угодою сторін, покупець сплачує постачальнику за кожний день прострочення пеню в розмірі 0,1 % від вартості неоплаченого товару. Покупець сплачує пеню за весь період прострочення.

Суд перевіривши розрахунок пені позивача, встановив, що він є арифметично вірним та обгрунтованим, а пеня підлягає стягненню з відповідача у сумі 7202,43 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних та інфляційних втрат є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем до позовної заяви, суд визнав його арифметично вірним та обгрунтованим, а суму 3% річних такими, що підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі в сумі 1664,70 грн.

Натомість згідно перерахунку суду сума втрат від інфляції є більшою, ніж та, що визначена позивачем. Проте згідно приписів ст. 237 ГПК України, суд не наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, а тому втрати від інфляції підлягають стягненню з відповідача у визначеному позивачем розмірі - 9047,66 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних, вимог не спростовано та не заперечено.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово виробнича компанія Альтаір" (ідентифікаційний код 42655440, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 71) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр» (ідентифікаційний код 38920229, місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2) суму пені в розмірі 7202 (сім тисяч двісті дві гривні 00 копійок), суму 3% річних у розмірі 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні 70 копійка), суму інфляційних втрат в розмірі 9047 (дев`ять тисяч сорок сім гривень 66 копійок) та суму судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко