ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19.08.2021 року м. Дніпро Справа № 904/6616/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),
суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В.
секретар судового засідання Григоренко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д"
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГІЯ-Д", м. Дніпро
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро
про скасування рішення комісії, яке оформлене протоколом № 8-8 від 04.08.2020 р.
про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 64 071,29 грн.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021р. (головуючий суддя Кощеєв І.М., судді - Чус О.В., Орєшкіна Е.В.) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021р. у справі №904/6616/20 залишено без змін. Додаткове рішення від 26.04.2021р. у справі №904/6616/20 залишено без змін. Витрати за розгляд даної апеляційної скарги покладено на апелянта Акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські електромережі. Судове засідання по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу призначено 19.08.2021р. на 12 год 00 хв..
Представник позивача в засіданні суду надав пояснення щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався та в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явились в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду заяви, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представника відповідача.
19.08.2021р. в судовому засіданні апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту поданої Товариством з обмеженою відповідальністю Екологія-Д заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що ця заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу іншою стороною, суд надає оцінку доказам, які підтверджують факт надання заявнику правничої допомоги, її обсяг та вартість.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021р. у справі № 904/6616/20 витрати за розгляд даної апеляційної скарги покладено на апелянта Акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські електромережі.
За змістом ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, про необхідність розподілу судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, відповідачем заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, зазначений попередній (орієнтовний) розмір таких витрат.
Згідно із Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону); адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч. 3 ст. 4 Закону).
Матеріали справи свідчать, що в якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги від 14.06.2021 року, укладений між ТОВ Екологія-Д та адвокатом Ковальчуком Денисом Юрійовичем.
Відповідно до п. 1.1. договору адвокат зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу з питань захисту прав та законних інтересів в Центральному апеляційному господарському суді по господарській справі №904/6616/20 за позовом клієнта до Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі за апеляційною скаргою АТ ДТЕК Дніпровські електромережі на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021р. та додаткове рішення від 26.04.2021р., а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правничу допомогу на умовах, передбачених даним договором.
Пунктом 5.1. договору передбачено, що вартість правничої допомоги адвоката, що визначена п. 1.1. даного договору становить 10 000,00 грн., виходячи з вартості 1 години 2000,00 грн.
Оплата наданої правничої допомоги адвокату здійснюється клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання акту наданої правничої допомоги за цим договором. Акт наданої правничої допомоги за цим договором адвокат складає та надає клієнту за результатами надання правничої допомоги, визначеної п. 1.1. даного договору, а саме прийняття судового рішення Центральним апеляційним господарським судом по справі №904/6616/20 (п. 5.2. договору).
До вказаного договору позивачем наданий акт від 11.08.2021р. приймання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 14.06.2021 р..
Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару погоджується лише клієнтом разом із адвокатом, а суд не вправі втручатися в дані правовідносини.
Частиною 5 ст. 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судом встановлено, що згідно з актом прийняття наданої правничої допомоги від 11.08.2021 р. адвокатом надано наступну правову допомогу:
- Підготовлено та подано 24.06.2021 р. до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу від 22.06.2021 р. по справі №904/6616/20 (затрачений час 4 год., вартість - 8000,00 грн.);
- Участь в судовому засіданні Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/6616/20, що відбулось 10.08.2021 р. о 15 год. 00 хв. (затрачений час 1 год., вартість 2000,00 грн.)
Загальна вартість наданих послуг 10 000,00 грн.
Колегія суддів наголошує на тому, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом, на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України встановлено обов`язок доведення неспівмірності витрат, що покладаються на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічні правові висновки про застосування норм процесуального права щодо співмірності судових витрат викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, які враховуються апеляційним господарським судом в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України.
Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).
Зазначені критерії оцінки поданих позивачем доказів повинні застосовуватися судом з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Таким чином, визначаючи суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Європейський суд з прав людини приймаючи рішення у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічний правовий висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 р. у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 р. у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18 ).
Отже, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. є співмірним зі складністю справи, пропорційним до предмету спору, наданому обсягу послуг та витраченим часом на їх надання.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що витрати, понесені позивачем, на професійну правничу допомогу є співмірними із сумою, що підлягає стягненню, з урахуванням складності даної справи та витраченому адвокатом часу на підготовку до її розгляду шляхом аналізу кількості доказів, законодавства.
З огляду на наведене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, вони є співмірними зі складністю та предметом спору у даній справі.
За викладених обставин, заява позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, апеляційний господарський суд,-
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Екологія-Д - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Екологія-Д витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Видачу наказу з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 19.08.2021р.
Головуючий суддя І.М. Кощеєв
Суддя О.В. Чус
Суддя Е.В. Орєшкіна