РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2021Справа № 910/1043/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 65 139,51 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 65 139,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо збереження перевезеного вантажу, у зв`язку з чим позивачу заподіяні збитки у розмірі вартості втраченого вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 (після усунення недоліків позовної заяви) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того вказаною ухвалою було встановлено строк відповідачеві для подання відзиву на позов.

29.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому сторона заперечила проти позовних вимог, зазначивши про те, що перевезенню за спірними накладними підлягало вугілля вологістю 8%, тобто вантаж перевозився у вологому стані. Таким чином, відповідач наполягає на безпідставності здійсненого позивачем розрахунку, вказує на те, що довідки про вартість вугільної продукції не мають братися судом в якості належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим просить відмовити у позові повністю.

Беручи до уваги запровадження карантину та особливого режиму роботи суду, зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. у відпустці, завершальний розгляд справи здійснювався 13.08.2021.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено завантаження вугілля кам`яного в наступні вагони для перевезення залізницею за маршрутом Добропілля Донецької залізниці - Енергодар Придніпровської залізниці:

- у вагон №63523021 в кількості 69200 кг по накладній №50914894 від 26.09.2020;

- у вагони №53503926 в кількості 69700 кг, №56089402 в кількості 68800 кг, та №56089576 в кількості 68700 кг по накладній №46310694 від 23.09.2020;

- у вагон №55020820 в кількості 69500 кг по накладній №50832583 від 22.09.2020;

- у вагон №62591060 в кількості 69300 кг по накладній №50835008 від 22.09.2020;

- у вагон №62312541 в кількості 69100 кг по накладній №50756659 від 18.09.2020;

- у вагон №63784177 в кількості 69500 кг по накладній №50755610 від 18.09.2020;

- у вагони №60038742 в кількості 68800 кг, №62965660 в кількості 68100 кг, та №53420253 в кількості 68300 кг по накладній №50755628 від 18.09.2020;

- у вагони №56190325 в кількості 68700 кг та №63486914 в кількості 69700 кг по накладній №50672005 від 13.09.2020;

- у вагон №56009855 в кількості 69700 кг по накладній №50532159 від 05.09.2020;

Згідно вищезазначених накладних відповідач прийняв у позивача на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалася доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що на станції Енергодар були складені комерційні акти:

- № 476906/1480 від 30.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 1100 кг);

- № 476906/1458 від 27.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 6400 кг);

- № 476906/1457 від 27.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 11450 кг);

- № 476906/1456 від 27.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 3500 кг);

- № 476906/1402 від 25.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 950 кг);

- № 476906/1401 від 25.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 900 кг);

- № 476906/1367 від 20.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 1550 кг);

- № 476906/1366 від 20.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 1900 кг);

- № 476906/1363 від 20.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 1600 кг);

- № 476906/1364 від 20.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 800 кг);

- № 476906/1365 від 20.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 1500 кг);

- № 476906/1319 від 17.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 4000 кг);

- № 476906/1320 від 17.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 4650 кг);

- № 476906/1293 від 10.09.2020 (зафіксована нестача вантажу 2800 кг).

Як зазначив позивач, з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів, нестача вантажу у вагоні №63523021 становить 408 кг, у вагоні №53503926 становить 5703 кг, у вагоні №56089402 становить 10762 кг, у вагоні №56089576 становить 2813 кг, у вагоні №55020820 становить 255 кг, у вагоні №62591060 становить 207 кг, у вагоні №9 кг, у вагоні №63784177 становить 1205 кг, у вагоні №60038742 становить 912 кг, у вагоні №62965660 становить 119 кг, у вагоні №53420253 становить 817 кг, у вагоні №56190325 становить 3313 кг, у вагоні №63486914 становить 3953 кг, у вагоні №56009855 становить 2103 кг.

Згідно з довідками відправника ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить:

- у вагоні №63523021 (накладна №50914894) - 1 943,02 грн. з ПДВ;

- у вагонах №53503926, №56089402 та №56089576 (накладна №46310694) - 1 977 грн. з ПДВ;

- у вагоні №55020820 (накладна №50832583) - 1 714,64 грн. з ПДВ;

- у вагоні №62591060 (накладна №50835008) - 1 881,96 грн. з ПДВ;

- у вагоні №62312541 (накладна №50756659) - 1 829,40 грн. з ПДВ;

- у вагоні №63784177 (накладна №50755610) - 1 723,15 грн. з ПДВ;

- у вагонах №60038742, №62965660, №53420253 (накладна №50755628) - 1 829,40 грн. з ПДВ;

- у вагонах №56190325, №63486914 (накладна №50672005) - 2 046,38 грн. з ПДВ;

- у вагоні №56009855 (накладна №50532159) - 1 665,18 грн. з ПДВ.

Відповідно до приписів частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За положеннями статті 924 ЦК України, статті 314 ГК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення

Згідно зі статтею 52 Статуту на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Відповідно до вимог статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За приписами статей 113, 127 Статуту залізниць України залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди зокрема за недостачу прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, якщо не доведе, що недостача відбулася не з її вини. При цьому у випадку недостачі вантажу залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, у розмірі дійсної вартості недостачі, яка визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, що підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту залізниць України).

Як встановлено пунктом 27 Правил видачі вантажів, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі.

Відповідно до Пояснень щодо заповнення накладної (Додаток 3) до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) у графі 20 відправником, зокрема, зазначаються: найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів та відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді), та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) та Митного тарифу України, встановленого Законом України № 584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) відноситься до мінеральних палив (код 2701 - вугілля кам`яне).

Згідно з ДСТУ 4083:2012 «Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях» для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16%.

В свою чергу, судом враховано, що в графі 20 спірних міститься посилання, що на перевезення передано вугілля кам`яне марки г-газовий, у твердому стані, граничний показник вологості до 8%.

У той же час, відповідачем не подано суду жодних обґрунтувань та доказів, підтверджуючих, що вугілля вологістю до 8 % вважається таким, що перебуває у вологому стані в розумінні пункту 27 Правил видачі вантажів, тобто передано на перевезення саме у вологому стані.

З урахуванням наведеного, суд вказує на безпідставність доводів відповідача в частині того, що до перевезення було прийнято вантаж у сирому (свіжому) або у вологому стані в розумінні вищенаведених норм, оскільки за відомостями спірних накладної вологість кам`яного вугілля, прийнятого на перевезення, не перевищувала гранично допустимих норм загальної вологості, встановлених відповідним ДСТУ.

З огляду на вказані обставини, оскільки відповідачем не доведено, що показник вологи вугілля кам`яного перевищував гранично допустиму норму, суд дійшов висновку про те, що норма природної втрати і граничного розходження спірного вантажу становить 1%.

До матеріалів справи позивачем додано відповідні довідки на підтвердження кількості і вартості відправленого вантажу, що відповідає положенням статей 115, 130, 133 Статуту для підтвердження вартості нестачі вантажу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його аргументованість, у зв`язку з чим позивачем доведено, що розмірі фактично заподіяної відповідачем шкоди склав 65 139,51 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився за спірними накладними, завданої шкоди - нестачі товару на загальну суму 65 139,51 грн., та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вищезазначених вагонах сталась не з його вини відповідно до ст. 127 Статуту залізниць України.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку відшкодувати вартість нестачі вантажу, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 65 139,51 грн. вартості нестачі вугілля.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" (Україна, 85000, Донецька обл., місто Добропілля, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 1, ідентифікаційний код: 00176472) вартість нестачі вугілля у розмірі 65 139,51 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2021.

Суддя І.В. Приходько