ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" серпня 2021 р. Черкаси справа №925/1046/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» до Фермерського господарства «Царина» про стягнення 265 397,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до Фермерського господарства «Царина» про стягнення заборгованості за виготовлене обладнання згідно з договором купівлі-продажу № 040221-01 від 04.02.2021 у розмірі 265 397,26 грн з у врахуванням штрафу, інфляційних втрат та 3% річних та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі поточні банківські рахунки, що належать відповідачу у межах заявлених позовних вимог, а саме 265 397,26 грн, за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів та платежів, передбачених законодавством України.

Заява мотивована тим, що з огляду на те, що всупереч вимогам договору купівлі-продажу № 040221-01 від 04.02.2021, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» та Фермерським господарством «Царина», останній не належно виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме протягом тривалого часу не сплачує заборгованість за поставлене обладнання, посадові особи Фермерського господарства «Царина» на телефоні дзвінки заявника не відповідають, відповідей на претензії та електроні листи, не надають. На думку заявника, до остаточного вирішення справи за поданим позовом про стягнення заборгованості за договором, існує необхідність забезпечення позову, у зв`язку із загрозою утруднення чи унеможливлення виконання відповідачем рішення суду, оскільки останній неодноразово був учасником судових проваджень про стягнення заборгованості, через неналежним виконанням своїх обов`язків за договорами з колишніми контрагентами.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер», зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову (Постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункти 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є неналежне виконання Фермерським господарством «Царина» умов договору купівлі-продажу № 040221-01 від 04.02.2021 та ухиляння останнього від надання відповіді на претензії заявника, відсутність комунікації.

Водночас, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Мотивуючи необхідність застосування заходу забезпечення виконання рішення суду заявником не подано будь-яких доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується неможливість у подальшому виконати рішення суду, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» ґрунтується лише на припущеннях щодо настання можливої події. Водночас, саме лише посилання у заяві на ухиляння відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Щодо посилання заявника на те, що Фермерське господарство «Царина» на даний час є боржником щодо декількох кредиторів та учасником судових проваджень за позовами щодо стягнення заборгованості, а також у справах у сфері адміністративного та кримінального судочинства у справі за обвинуваченням у пособництві у здійсненні злочину у виді підроблення документів, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами у розмінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України та не є доказами на підтвердження необхідності застосування забезпечення позову заявника.

Оскільки, забезпечення позову застосовується судом у разі якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, то наведена заявником підстава що відповідач може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання відповідного позову до суду не відповідає меті та підставам заходів для забезпечення позову.

Отже, оцінивши доводи заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» до задоволення не підлягає, оскільки вона є безпідставною, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче Інжинірингове Підприємство «Данкер» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко