ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р. Справа № 924/28/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом Славутської міської ради, м. Славута

до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Славутському районі та місті Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Бабенко Олени Дмитрівни, м. Славута Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , Хмельницька обл., Славутський район, с. Варварівка

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

за участю представників учасників справи:

позивача: Сукова Т.В. - згідно даних ЄДРЮО, ФОП та ГФ;

відповідача 1: Коруняк Л.В. - згідно довіреності №0-22-0.6/62-21 від 11.01.2021 року та посадової інструкції від 27.12.2019 року;

відповідача 2: Бабенко О.Д.;

третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним формування Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0001 (площа 161978 кв.м.), :01:011:0002 (площа 65117 кв.м.), та зобов`язати державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Славутському районі та місті Нетишині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0002, :01:011:0001.

Вимоги мотивує тим, що рішенням Славутської міської ради №17.12-35/2018 від 29.11.2018 року ініційовано передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Славутської міської територіальної громади за межами території сіл Варварівка і Голики Славутського району Хмельницької області та направлено відповідні звернення до органів виконавчої влади. За результатами вказаного здійснено передачу у комунальну власність Славутської ОТГ земельних ділянок Славутського району Хмельницької області площею близько 95 га, проте, спірні земельні ділянки не було передано у комунальну власність Славутської ОТГ. Вказане, на переконання позивача, свідчить про не визнання відповідачем права територіальної громади в особі міської ради на вказані земельні ділянки, чим порушено права Славутської ОТГ.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.01.2021 року (суддя Гладюк Ю.В.) відкрито провадження у справі за позовом Славутської міської ради, м. Славута до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький, Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Славутському районі та місті Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Бабенко Олени Дмитрівни, м. Славута Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, призначено підготовче засідання, а також залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 , с. Варварівка Славутського району Хмельницької області.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року, постановленою суддею Гладюком Ю.В., припинено врегулювання спору за участю судді, справу №924/28/21 передано для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 року справу №924/28/21 передано для розгляду судді Музиці М.В.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року справу №924/28/21 прийнято до провадження суддею Музикою М.В., призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2021 року закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач 1 в судовому засіданні та у наданому відзиві від 20.01.2021 року на позовну заяву просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що формування спірних земельних ділянок відбувалось відповідно до вимог чинного законодавства, а позивачем не зазначено жодної норми, які були порушені Управлінням. Зауважує, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень. Окрім того, реєстрація спірних земельних ділянок жодним чином не порушує прав позивача, а спірні земельні ділянки з 04.11.2020 року належать до комунальної форми власності у зв`язку зі зміною меж с. Варварівка Славутського району.

Відповідач 2 у відзиві на позов від 21.01.2021 року також просить суд відмовити в позові з мотивів, аналогічних до заперечень відповідача 1.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи; у поясненнях від 10.08.2021 року повідомляє про неможливість явки в судове засідання та просить розглянути спір за її відсутності. У поясненнях від 02.02.2021 року та від 10.08.2021 року повністю підтримує позов Славутської міської ради. Зауважує, що 11.05.2018 року Варварівська сільська рада рішенням №4 надала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , проте, в ході виготовлення технічної документації було з`ясовано про наявність спірних в даній справі земельних ділянок, до складу яких увійшли земельна ділянка, якою користується ОСОБА_1 , та земельні ділянки інших мешканців сіл Варварівка та Голики, яким земельні ділянки в урочищі «Понора» передавались у постійне користування. В подальшому, відповідачем 2 було відмовлено ОСОБА_1 в державній реєстрації земельної ділянки у зв`язку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Вважає дії державного реєстратора щодо проведення оскаржуваної державної реєстрації такими, що не відповідають вимогам закону та порушують права ОСОБА_1 та позивача.

Позивач у відповіді на відзив від 24.02.2021 року заперечує проти тверджень відповідачів. Наголошує, що підлягає скасуванню державна реєстрація земельної ділянки, якщо речове право на неї не зареєстровано протягом року з вини заявника; вважає, що формування спірних земельних ділянок відбулося без належної правової підстави рішення Варварівської сільської ради. Додатково зауважує, що підтвердженням розташування спірних земельних ділянок в межах населеного пункту є, в тому числі, інформація Державного земельного кадастру про право власності та інші речові права на земельну ділянку від 28.05.2020 року, відповідно до якої місцем розташування вказаних земельних ділянок є Хмельницька область, Славутський район, Варварівська сільська рада.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Хмельницьким філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук 1992 року розроблено проект встановлення меж населених пунктів Варварівської сільської ради народних депутатів Славутського району.

Розпорядженням Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області №414/2013 від 08.08.2013 року надано дозвіл на здійснення робіт із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель державної власності за межами населених пунктів на території Славутського району орієнтовною площею 2747,072 га, в тому числі, 133,17 га Варварівської сільської ради.

Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області видано наказ №99 від 29.08.2013 року про проведення робіт з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Старокостянтинівського та Славутського районів Хмельницької області загальною орієнтовною площею 8333,922 га згідно додатку та розроблення технічної документації із землеустрою з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, в тому числі, щодо 133,17 га Варварівської сільської ради Славутського району.

Державним підприємством "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", за замовленням Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, у 2013 році виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території сільських рад Славутського району Хмельницької області площею 2747 га.

Управління Держземагенства у Славутському районі Хмельницької області листом №01-03-09/1681 від 22.10.2013 року погодило технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, в тому числі, на території Варварівської сільської ради Славутського району площею 133,1701 га.

31.10.2013 року Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області наказом №125 затвердило технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Славутського району Хмельницької області згідно додатку, зокрема, на території Варварівської сільської ради площею 133,1701 га, в тому числі, земельних ділянок площею 16,1978 га та 6,5117 га (землі запасу, пасовище).

Відповідно до даних з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 28.05.2020 року, в реєстрі зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0002 площею 6,5117 га, яка розташована на території Хмельницької області, Славутський район, Варварівська сільська рада, форма власності не вказана; а також земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0001, площею 16,1987 га, яка розташована на території Хмельницької області, Славутський район, Варварівська сільська рада. Вказані земельні ділянки є прибережними захисними смугами вздовж річок, навколо водойм та на островах.

Варварівська сільська рада Славутського району Хмельницької області рішенням №4 від 11.05.2018 року надала дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в с. Варварівка Славутського району Хмельницької області в межах населеного пункту Славутського району Хмельницької області із земель запасу сільської ради.

ФОП Бережним Д.А. на замовлення ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Хмельницька область, с. Варварівка Славутського району, 01.03 Для ведення особистого селянського господарства.

Державним кадастровим реєстратором відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славустькому районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за результатами розгляду заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 25.09.2018 року ( заявник ОСОБА_1 ) прийнято рішення №РВ-018 та №РВ-018 від 25.09.2018 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (перетин ділянок з ділянкою :01:011:0001 та :01:011:0002, площа співпадає на 100%).

Рішенням Славутської міської ради №2-33/2018 від 18.09.2018 року добровільно приєднано Варварівську сільську територіальну громаду Славутського району Хмельницької області (сіл Варварівка і Голики) до Славутської міської територіальної громади Хмельницької області.

Рішенням позивача №7-41/2019 від 27.06.2019 року внесено зміни в рішення від 18.09.2018 року шляхом доповнення п. 1 пп. 2 такого змісту: «Визначити найменування територіальної громади після приєднання Славутська міська об`єднана територіальна громада».

Позивач у листі від 16.04.2019 року повідомив міськрайонне управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що не заперечує проти скасування державної реєстрації земельних спірних земельних ділянок у зв`язку з встановленням факту недотримання порядку формування зазначених земельних ділянок комунальної форми власності. Із листами від 22.04.2019 року та від 24.04.2019 року аналогічного змісту Славутська міська рада звернулась до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно.

У відповідь Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі від 17.05.2019 року повідомило про відсутність в Проекті формування і встановлення меж населених пунктів Варварівської сільської ради від 1992 року каталогу координат окружної межі населеного пункту та рішення уповноваженого органу про затвердження межі цього населеного пункту, в зв`язку з цим відомості про межі адміністративно-територіальної одиниці с. Варварівка до Державного земельного кадастру не внесені, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної реєстрації.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернулось до Славутської міської територіальної громади з клопотанням від 13.05.2019 року з питань дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою, у якому повідомило про необхідність приведення у відповідність із законодавством рішення Варварівської сільської ради Славутського району №4 від 11.05.2018 року по причині відсутності доказів на підтвердження того, що вказана земельна ділянка розташована в межах населеного пункту. Рішенням Славутської міської ради від 25.07.2019 року відмовлено в задоволенні відповідного клопотання.

Славутська міська рада прийняла, а Головне управління Держгеокадастру передало на підставі акту від 18.06.2019 року та рішення Славутської міської ради №17.12-35/2018 від 29.11.2018 року з державної власності у комунальну власність земельні ділянки на території Варварівської сільської ради загальною площею 94,1817 га (кадастрові номери :03:002:0030 площею 0,9495 га, землі с/г призначення; :03:002:0031 площею 0,2737 га, землі с/г призначення; :03:010:0001, площею 11,5021 га, землі запасу; :03:007:0033, площею 9,8720 га, землі запасу; :04:005:0377, площею 71,5844 га, землі запасу).

Відповідач 1 повідомив позивача у листі від 09.10.2019 року про належність спірних земельних ділянок до власності територіальних громад, на яких вони розташовані.

У листі від 11.01.2020 року відповідач 1 запропонував позивачу прийняти рішення стосовно форми власності спірних земельних ділянок, звернутись до ГУ з клопотанням про передачу земельних ділянок та, в подальшому, здійснити реєстрацію права за територіальною громадою.

У відповідь Славутська міська рада рішенням від 27.03.2020 року відхилила пропозицію Геокадастру та вирішила звернутися до суду за захистом прав територіальної громади в особі Славутської міської ради на реалізацію права щодо розпорядження спірними земельними ділянками.

З вищевикладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем 1 надано відповіді на запитання позивача: 1) чим зумовлені зміни позиції відповідача 1 щодо належності спірних земельних ділянок до комунальної, державної та колективної форми власності? Відповідна інформація надається на підставі інформації кадастрового реєстратора; відповідно до Закону України від 10.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності 01.01.2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані, тому ГУ надавало інформацію про колективну форму власності спірних земельних ділянок. 2) До якої форми власності належать спірні земельні ділянки? З 04.11.2020 року належать до комунальної форми власності у зв`язку з внесенням до Публічної кадастрової карти України меж населеного пункту с. Варварівка Славутського району. 3) Коли та на підставі яких документів відповідачем 1 зареєстровано спірні земельні ділянки? 28.10.2013 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території сільських рад Славутського району Хмельницької області, розробленої ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» кадастровим реєстратором Бережним А.Д. 4) Чому відповідачем 1 не проведено державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки, сформовані у 2013 році? У зв`язку з відсутністю рішення про реєстрацію такого права. 5) Чому відповідачем 1 не забезпечено скасування реєстрації спірних земельних ділянок у зв`язку з не здійсненням державної реєстрації речового права на них протягом року по вині заявника? Вина ГУ не була встановлена. 6) Чому ГУ не було передано спірні земельні ділянки у комунальну власність територіальних громад, якщо відповідач 1 наполягає на їх державні власності? З 04.11.2020 року спірні земельні ділянки належать до комунальної форми власності у зв`язку з внесенням меж населеного пункту с. Варварівка до Публічної кадастрової карти України. 7) Чи передавались Управлінням у власність чи користування земельні ділянки, суміжні із спірними земельними ділянками за період з 01.01.2013 року по 01.07.2020 року відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України? Управління не передавало у власність чи користування земельні ділянки, суміжні із спірними земельними ділянками. 8) Чим керується (керувалось) Управління під час розмежування земельних ділянок державної та комунальної власності, суміжних із спірними земельними ділянками? Чинним законодавством. 9) Яким чином спірні земельні ділянки розташовані відносно меж с. Варварівки: в межах населеного пункту чи поза його межами? З 04.11.2020 року в межах населеного пункту.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Звертаючись до Господарського суду Хмельницької області, позивач наголошує на виникненні спору про цивільне право та його не пов`язаності із публічно-правовими відносинами. При цьому зазначає, що відповідачем 1 не визнається право територіальної громади в особі міської ради на спірні земельні ділянки, оскільки вони не були передані у комунальну власність Славутської міської об`єднаної територіальної громади згідно акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 року.

Зауважує також про неможливість громадянкою ОСОБА_1 зареєструвати земельну ділянку, проект технічної документації на яку розроблено останньою згідно рішення Варварівської сільської ради від 11.05.2018 року, по причині наявності в Держгеокадастрі України зареєстрованих спірних земельних ділянок.

Матеріалами справи стверджується, що 28.10.2013 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території сільських рад Славутського району Хмельницької області, розробленої ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (згідно із розпорядженням Славутської районної державної адміністрації №414/2013-р від 08.08.2013 року та наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №99 від 29.08.2013 року), кадастровим реєстратором Бережним А.Д. здійснено реєстрацію в державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0002, :01:011:0001, місце розташування: Хмельницька область, Славутський район, Варварівська сільська рада. Форма власності відсутня.

В подальшому, 29.11.2018 року Славутська міська рада прийняла рішення про ініціювання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Славутської міської об`єднаної територіальної громади за межами сіл Варварівка і Голики Славутського району. 18.06.2019 року по акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність Славутською міською ОТГ прийнято у комунальну власність земельні ділянки на території Варварівської сільської ради згідно з додатком (спірні земельні ділянки за актом від 18.06.2019 року не передавались).

За приписами ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад" Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити: формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України; передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок; здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Наявними доказами (листи відповідача 1 №22-0.2-3011/2-19 від 17.05.2019 року, від 11.01.2020 року) стверджується, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зверталось до позивача з проханням надіслати клопотання про передання спірних земельних ділянок у комунальну власність, тобто, не заперечувало речове право ради на земельні ділянки. Натомість, позивач рішенням від 27.03.2020 року відхилив пропозицію відповідача 1 щодо зверненням з клопотанням про передачу у комунальну власність спірних земельних ділянок. З 04.11.2020 року відповідачем 1 стверджується про перебування у комунальній власності спірних земельних ділянок у зв`язку з внесенням меж села Варварівка до Публічної кадастрової карти України.

Проте, позивачем не вчинено дій з реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки; будь-яке право на останні не зареєстроване.

Відтак, позивачем на момент звернення до суду з даним позовом не доведено порушення його речового права на спірні земельні ділянки не переданням за актом приймання-передачі Головним Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області земельних ділянок, оскільки матеріали справи не містять доказів оспорення відповідачами права комунальної власності Славутської міської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0002, :01:011:0001; при цьому, позивач не позбавлений права здійснити реєстрацію права комунальної власності на вказані земельні ділянки, що також не заперечується Славутською міською радою.

Щодо тверджень позивача про неправомірність формування земельних ділянок судом зазначається наступне.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У свою чергу згідно зі ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012, який набрав чинності з 01.01.2013 відбулося розмежування земель державної та комунальної власності. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону у державній власності залишаються, зокрема, розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони. Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону визначено, що з дня набрання ним чинності землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

У разі якщо межі сіл, селищ, міст не встановлені відповідно до вимог статей 174, 175 та 176 Земельного кодексу України, визначення меж земель державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням меж населених пунктів, зазначених у Державному земельному кадастрі.

За положеннями ч. 2 ст. 174 Земельного кодексу України ( в редакції на час прийняття розпорядження Славутською РДА №414/2013-р від 08.08.2013 року) рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Однак, в матеріали справи не надано та не заперечується учасниками справи, що на час формування земельних ділянок у 2013 році не були визначені межі села Варварівка у встановленому законодавством порядку. При цьому, рішення, на підставі яких виготовлялась технічна документація із землеустрою у 2013 році, чинні та не оскаржувались.

За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Позивачем не доведено, яким чином обраний ним спосіб захисту шляхом скасування формування у Державному земельному кадастрі земельних ділянок відновить порушене/не визнане/оспорюване право останнього, в тому числі, щодо таких земельних ділянок.

Щодо зауваження позивача про порушення прав ОСОБА_1 існуванням сформованих спірних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, чим обмежується реалізація права останньої на безоплатну приватизацію, суд зазначає, що третя особа не позбавлена можливості ініціювати судовий процес у випадку, якщо вважає своє право порушеним.

В той же час, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанова ВП ВС від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18)).

Так, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта.

Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що поділ та об`єднання земельних ділянок за свою суттю фактично є формуванням нової чи нових земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, його погодження та затвердження в порядку, встановленому ЗК України, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

В даному випадку земельна ділянка може бути виділена із вже сформованої земельної ділянки із присвоєнням іншого кадастрового номера на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, про що також наголосив Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 року у справі № 0640/4182/18.

З всього вищевикладеного, оскільки позивачем не доведено факт порушення його речового права щодо спірних земельних ділянок відповідачами, а також ефективність обраного способу захисту, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Славутської міської ради, м. Славута до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький, Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Славутському районі та місті Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Бабенко Олени Дмитрівни, м. Славута Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , Хмельницька обл., Славутський район, с. Варварівка, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору у зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Славутської міської ради, м. Славута до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький, Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Славутському районі та місті Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Бабенко Олени Дмитрівни, м. Славута Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , Хмельницька обл., Славутський район, с. Варварівка, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.08.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 5 прим.: 1- до справи; 2- позивачу (30000, Хмельницький обл., м. Славута, вул. Соборності, 7); 3 - відповідачу 1 (29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1); 4 - відповідачу 2 (30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Миру, 102); 5 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Всім - рекомендованим з повідомленням про вручення