ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.08.2021 Справа № 908/2309/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б» (69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-б; фактична адреса: 69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-б, кв. 29, голова правління Кухаренко Сергій Олександрович)

третя особа з боку позивача, яка не заявляє самостійних вимог, співвласник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

позов немайнового характеру

ВСТАНОВИВ:

10.08.2021 у Господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 09082021 від 09.08.2021) ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39 Б», третя особа з боку позивача, яка не заявляє самостійних вимог, співвласник: ОСОБА_2 , про: 1. Визнання протиправними дій голови правління Кухаренко С.О. та секретаря зборів ОСББ Іванової Г.О. щодо складання, підписання та використання протоколу № 2 рішення загальних зборів ОСББ «Незалежна Україна 39 Б» від 13.04.2019 та скасування пунктів 2 та 4, 5, 6, далі б/н; 2. Визнання протиправними дій голови правління ОСОБА_3 та секретаря зборів ОСББ Іванової Г.О. щодо укладання та підписання договору поміж ОСББ «Незалежна Україна 39 Б» з управителем багатоквартирного будинку - ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус»; 3. Скасування відомостей з протоколу № 2 від 13.04.2019, прийняті з грубим порушенням чинного законодавства України та статуту ОСББ «Незалежна Україна 39 Б».

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2309/21 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 даного Закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00 грн. на 1 січня 2021).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 даного Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено дві окремі позовні вимоги немайнового характеру: стосовно скасування пунктів протоколу та стосовно скасування відомостей з нього (протоколу) та стосовно укладення та підписання договору. Відтак, при зверненні до суду позивач мав сплатити 4540,00 грн. судового збору (за дві вимоги немайнового характеру).

Разом з тим, до позовної заяви позивачем не додано будь-яких доказів на підтвердження сплати судового збору у вказаному розмірі.

Таким чином, позивачем порушені вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, а саме: до позовної заяви не додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Стосовно звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

З викладеного вбачається, що наведений нормативний припис передбачає право суду, а не його обов`язок, з урахуванням майнового стану сторони звільнити від сплати судового збору лише за наявності викладених вище умов.

Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків звільнення від сплати судового збору. Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів. Обґрунтування обставин майнового стану сторони, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. А відтак, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як зазначалося, звільнення від сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та за наведених у клопотанні підстав. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем подано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період: 2 квартал 2020 по 1 квартал 2021. Проте загальновідомим є той факт, що до складу календарного року входить чотири квартали. Відомостей про суми виплачених доходів за попередній календарний рік, відповідно, за чотири квартали (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір») позивачем не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

У даному випадку спір, що виник між позивачем та відповідачем, є корпоративним спором, про що також зазначено й самим позивачем у позовній заяві. Зокрема, у позовній заяві зазначено, що предметом позову є систематична протиправна діяльність деяких осіб правління ОСББ «Незалежна Україна 39 Б», порушення прав та інтересів співвласників за відсутності належного дотримання вимог чинного законодавства у сфері управління та діяльності ОСББ «Незалежна Україна 39 Б», а також ігнорування інтересів Статуту ОСББ. Як зазначено, виник спір між співвласниками та головою правління ОСББ ОСОБА_3 з корпоративних відносин, зокрема, пов`язаний з управлінням.

Суд також враховує приписи статті 129 Конституції України, який як одну із засад судочинства визначає рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України.

ЄСПЛ у своєму рішенні визначив, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Пелевін проти України" (Pelevin v Ukraine) від 20.05.2010р., заява № 24402/02, § 27).

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001р., № 28249/95, § 60).

На підставі викладеного, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, суд залишає клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору без задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Будь-яких виключень стосовно права не надсилати копії доданих до позовної заяви документів дана норма не має.

За змістом п. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (з наступними змінами та доповненнями), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно з пунктом 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 року № 211 при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Форма опису вкладення (ф. 107) передбачає, що внесення виправлень до опису вкладення не допускається, про що зазначено безпосередньо на бланку опису вкладення.

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками учасникам справи є оригінали (або належним чином засвідчені копії) розрахункового документу (поштової квитанції, фінансового чека, поштової накладної) та опису вкладення у цінний лист, в якому зазначаються, зокрема найменування одержувача, його адреса та поштовий індекс, поіменний перелік документів, вкладених до відправлення.

Позивачем до позовної заяви, яка надійшла до суду, додані описи вкладення у цінні листи на ім`я голови ОСББ Кухаренко, вул. Незалежної України, 39б/29 та ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 . Відповідно до даних описів на ім`я вказаних осіб направлені лише копії позовної заяви, про що також зазначено й самим позивачем у позовній заяві.

Разом з тим, як зазначалося вище, господарським процесуальним законодавством встановлений обов`язок позивача до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення; документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, додати до позовної заяви.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд зазначає, що не надсилання заявником іншим учасникам справи копії доданих до позовної заяви документів порушує загальні принципи господарського судочинства, зокрема рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін (п.п. 2 та 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

У Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Салов проти України" від 06.09.2005, "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Належних та допустимих доказів направлення учасникам справи копій документів, що додані до позовної заяви, позивачем суду не надано.

Таким чином, позивачем порушені вимоги п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивачем зазначено про звернення з інформаційним запитом з вих. № 08102019 від 08.10.2019 до ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус» та була отримана відповідь з вих. № 09/10 від 17.10.2019 «Про розгляд звернення», до якої додано копію договору № 01/07/2019, надані акти про надання послуг (перелічені у позовній заяві). Також зазначено про повторні інформаційні запити у березні 2021.

У порушення ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем вказані докази, про які зазначено у позовній заяві, до заяви не додано.

При цьому позивачем не зазначено, що вказані докази не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Стаття 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 вказаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, як вбачається з додатків до вказаного позову, в якості доказів заявником до позову додані ксерокопії документів, які взагалі не засвідчені.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених ст. 164 ГПК України, а саме до позову не додано доказів - відповідно до ст. 91 ГПК України документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Позивач у позові вказує третю особу з боку позивача, яка не заявляє самостійних вимог, співвласника ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У позовній заяві позивачем не викладено заяви про залучення до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, не зазначено, яким саме чином рішення суду може вплинути на права або обов`язки вказаної особи. Не додано такої заяви й до позову в якості окремого документу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору без задоволення.

2. Позовну заяву (вих. № 09082021 від 09.08.2021) ОСОБА_1 залишити без руху.

3. Надати ОСОБА_1 строк: протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі, шляхом: 1) сплатити судовий збір у сумі 4540,00 грн. за подання позовної заяви до Господарського суду Запорізької області на реквізити, розміщені на сайті Судової влади України. Докази сплати (в оригіналі) подати до суду у встановлений вище строк; 2) подання до суду документів - додатків до позову (доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) в оригіналах або в належним чином засвідченій копіях; 3) направити на адресу учасників справи листом з описом вкладення копії доданих до позовної заяви документів, належні докази направлення надати до суду у вказаний вище строк; 4) надати докази (оригінали або належним чином засвідчені копії): звернення з інформаційним запитом з вих. № 08102019 від 08.10.2019 до ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус», відповіді з вих. № 09/10 від 17.10.2019 «Про розгляд звернення», копію договору № 01/07/2019, акти про надання послуг (перелічені у позовній заяві), інформаційні запити у березні 2021; 5) викласти письмово заяву, за необхідності, стосовно залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_4 з зазначенням та обґрунтуванням яким саме чином рішення суду може вплинути на права або обов`язки вказаної особи.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і буде повернута заявнику згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 12.08.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Мірошниченко