УХВАЛА

м. Київ

11.08.2021Справа № 910/12707/21
Суддя Зеленіна Н.І., розглянувши заяву компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneka AB) про забезпечення позову у справі

за позовом компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneka AB)

до відповідачів:

1. компанії "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals)

2. Державного підприємства "Медичні закупівлі України"

3. Міністерства охорони здоров`я України

про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності, заборону вчиняти дії, визнання недійсними та скасування результатів відкритих торгів, визнання недійсним договору, та стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Компанія "АстраЗенека АБ" (AstraZeneka AB) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до компанії "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals), Державного підприємства "Медичні закупівлі України", Міністерства охорони здоров`я України, в якому позивач просить:

- зобов`язати компанію "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals) припинити порушення належних компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneka AB) прав інтелектуальної власності на винахід "Композиція Фульвестранту (варіанти)", захищених патентом України №75879;

- заборонити компанії "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals) незаконно використовувати винахід "Композиція Фульвестранту (варіанти)" за патентом України №75879, права на який належать компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneka AB);

- заборонити Міністерству охорони здоров`я України, на час дії патенту України на винахід №75879, права на який належать компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneca АВ), здійснювати дії направлені на реєстрацію лікарського засобу, діючою речовиною якого є фулвестрант, на ім`я третіх осіб;

- визнати недійсними та скасувати результати відкритих торгів публічних закупівель №ДК 021:2015-33600000-6 (UA-2021-04-29-005694-a);

- визнати недійсним договір про закупівлю №99/48-07/21, укладений 15.07.2021 між Державним підприємством "Медичні закупівлі України" та компанією "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals);

- стягнути з компанії "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals) на користь компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneca АВ) збитки у розмірі 1 грн.

09.08.2021 через відділ діловодства суду від компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneca АВ) надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

1) заборони Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" видавати висновки про рекомендацію до державної реєстрації лікарського засобу під торговою назвою "Фулвестрант Сандоз" ("Фулвестрант 250 мг");

2) заборони Державній митній службі України та усім її територіальним органам здійснювати митне оформлення товару - фармацевтичної продукції під торговою назвою "Фулвестрант Сандоз" ("Фулвестрант 250 мг") ДК 021:2015-33600000-6, та надавати дозвіл на ввезення даної продукції на митну територію України.

Подана заява мотивована тим, що компанія "АстраЗенека АБ" (AstraZeneca АВ) є володільцем патенту України №75879 на винахід "Композиція фульвестранту (варіанти)", яким захищено композицію діючої речовини "фулвестрант", яка входить до складу лікарського засобу "Фазлодекс".

15.07.2021 за результатами публічної закупівлі між компанією "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals) та Державним підприємством "Медичні закупівлі України" укладено договір про закупівлю №09/48-07/2021, предметом якого є фармацевтична продукція "Фулвестрант 250 мг", діючою речовиною якого є сполука "фулвестрант", яка на думку позивача є тотожною з композицією, захищеною патентом України №75879. Враховуючи взяті на себе компанією "Д.Д. Сандоз Фармасьютікалз" (D.D. Sandoz Pharmaceuticals) зобов`язання поставити зареєстрований лікарський засіб, діючою речовиною якого є "фулвестрант", виключні права інтелектуальної власності на яку належать позивачу, є підстави для висновку про те, що наразі існує ймовірність реєстрації лікарського засобу на території України та його ввезення на територію України для введення в комерційний облік, що на думку позивача порушує його права інтелектуальної власності.

Крім того, позивач посилається на необхідність повідомлення відповідача-нерезидента про розгляд даної справи, що потребує значного проміжку часу, а після реєстрації спірного лікарського засобу він буде допущений до застосування в Україні та подальшої реалізації, що може призвести до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому позивач вважає, що вжиття заходів забезпечення позову забезпечить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з умов: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Виходячи з системного тлумачення положень процесуального закону, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне тільки через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити, наприклад, реалізація прав інтелектуальної власності чи підготовчі дії до їх реалізації, видача ліцензій на використання торговельної марки, тощо

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд зазначає, що заявником до заяви про забезпечення позовну не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідачів у разі задоволення позовних вимог, ухиляння відповідачів від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, саме лише припущення про неможливість виконання рішення суду після реєстрації спірного лікарського засобу та введення в обіг на території України не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин, оскільки заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви компанії "АстраЗенека АБ" (AstraZeneka AB) про забезпечення позову від 09.08.2021 у справі №910/12707/21 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна