ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 серпня 2021 рокуСправа № 10/Б-5022/1319/2011(921/511/21)
у складі судді Боровця Я.Я.
розглянув заяву Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" про забезпечення позову б/н від 05.08.2021 ( вх. №6419 від 05.08.2021)
у справі №10/Б-5022/1319/2011(921/511/21)
за позовом Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник", вул. Миру, 3А, м. Тернопіль
до відповідача: Теребовлянської міської ради, вул. Князя Василька, 104а, м. Теребовля, Тернопільська область
про визнання незаконним та скасування рішення Теребовлянської міської ради №444 від 05.01.2021.
в межах справи №10/Б-5022/1319/2011 про банкрутство Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник"
Без виклику учасників справи.
05 серпня 2021 року Приватне підприємство "Тернопільська фірма "Будівельник" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача Теребовлянської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Теребовлянської міської ради №444 від 05.01.2021.
05.08.2021 Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №10/Б-5022/1319/2011(921/511/21), визначено суддю Боровця Я.Я.
Одночасно з позовною заявою, Приватне підприємство "Тернопільська фірма "Будівельник" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 05.08.2021( вх. №6419 від 05.08.2021) про забезпечення позову, в порядку ст. ст. 136-137 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Теребовлянській міській раді у будь який спосіб розпоряджатись земельною ділянкою площею 0,7780 га, розташованої по вул. Небесної сотні (Шишкіна), 4 в м.Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області до вирішення справи по суті.
В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що рішенням Теребовлянської міської ради №444 від 05.01.2021 надано дозвіл Приватному підприємству "Тернопільська фірма "Будівельник" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,1000 га, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель прохідної, електрощитової (будівля - прохідна, будівля електрощитова) м.Теребовля терміном на 5 років.
Як зазначає заявник рішенням Теребовлянської міської ради №444 від 05.01.2021, орган місцевого самоврядування зменшив розмір земельної ділянки з запитуваної 0,778 га до 0,1000 га необгрунтовуючи причини зменшення чим порушив вимоги чинного законодавства України.
Також заявник вказує, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.09.2020 у справі №10/Б-5022/1319/2011(921/284/20) визнано незаконним та скасовано рішення Теребовлянської міської ради № 4110 від 19.07.2018 про надання Приватному підприємству "Тернопільська фірма "Будівельник" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок житлової та громадської забудови, угіддя-землі комерційного призначення в м. Теребовля, вул. Небесної сотні, 4, в оренду терміном на 5 років.
Вказане судове рішення набрало законної сили, відповідно до вимог статті 241 ГПК України.
Зазначені обставини дають можливість заявнику вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне:
Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
З метою однакового і правильного застосування законодавства щодо забезпечення позову Пленум Вищого господарського суду України надав господарським судам відповідні роз"яснення, які містяться у постанові від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (дійсна).
Так, зокрема, йдеться в постанові, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації).
Згідно статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідача вчиняти певні дії.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
У вирішенні питання про забезпечення позову має значення оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Як слідує із заяви про забезпечення позову, 30.11.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРЕЗИ ПЛЮС" (як, Продавець) та Приватним підприємством "Тернопільська фірма "Будівельник" (як, Покупець) укладено договір купівлі продажу , відповідно до умов якого Приватне підприємство "Тернопільська фірма "Будівельник" є власником будівель по вул.Шишкіна, 4 у м.Теребовля Тернопільської області: прохідна-котельня цегляна, зазначена у плані під літ. "А", загальною площею 132,0 кв.м, головний корпус цегляний під літ."Б", загальною площею 1337,0 кв.м, електрощитова кам`яна під літ."В", загальною площею 50,0 кв.м, склад цегляний під літ."Г", загальною площею 256,8 кв.м, склад кам`яний під літ."Д", загальною площею 238,0 кв.м,, гаражі цегляні під літ."Ж", загальною площею 114,0 кв.м. (п.1, п.2 Договору).
24.03.2008 між Теребовлянською міською радою (як, Орендодавець) та Приватним підприємством "Тернопільська фірма "Будівельник" (як Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку комунальної власності площею 0,778 га для обслуговування будівель по вул.Шишкіна, 4 у м.Теребовля Тернопільської області.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92668913 від 24.07.2017, Приватне підприємство "Тернопільська фірма "Будівельник" є власником будівель за адресою вул.Небесної сотні (Шишкіна), 4 у м.Теребовля Тернопільської області, а саме: будівля, прохідна, А, площею 168,6 кв.м; будівля, електрощитова, В, площею 17,7 кв.м.
Як зазначає заявник, Теребовлянською міською радою розглянуто заяву Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (оренду) орієнтовною площею 0,7780 га для обслуговування будівель прохідної і електрощитової по вул. Небесної сотні (Шишкіна), 4, м. Теребовля.
Проте, рішенням Теребовлянської міської ради №444 від 05.01.2021 надано дозвіл Приватному підприємству "Тернопільська фірма "Будівельник" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,1000 га, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель прохідної, електрощитової (будівля - прохідна, будівля електрощитова) м.Теребовля терміном на 5 років.
Як стверджує заявник орган місцевого самоврядування зменшив розмір земельної ділянки з запитуваної 0,7780 га до 0,1000 га необгрунтовуючи причини зменшення чим порушив вимоги чинного законодавства України.
Крім того, заявник зазначає, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.09.2020 у справі №10/Б-5022/1319/2011(921/284/20) визнано незаконним та скасовано рішення Теребовлянської міської ради № 4110 від 19.07.2018 про надання Приватному підприємству "Тернопільська фірма "Будівельник" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок житлової та громадської забудови, угіддя-землі комерційного призначення в м. Теребовля, вул. Небесної сотні, 4, в оренду терміном на 5 років.
Вказане судове рішення набрало законної сили, відповідно до вимог статті 241 ГПК України.
Однак, Теребовлянська міська рада розглядаючи повторне звернення ПП "ТФ "Будівельник" щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (оренду) орієнтовною площею 0,7780 га для обслуговування будівель прохідної і електрощитової по вул. Небесної сотні (Шишкіна), 4, м. Теребовля знову приймає рішення за №444 від 05.01.2021 щодо надання дозволу Приватному підприємству "Тернопільська фірма "Будівельник" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок житлової та громадської забудови, угіддя-землі комерційного призначення в м.Теребовля, вул. Небесної сотні, 4, в оренду терміном на 5 років, зменшивши розмір земельної ділянки без вмотивованої відмови.
Таким чином, можливе прийняття Теребовлянською міською радою будь-яких рішень щодо розпорядження (будь-якого роду відчуження) чи передачу в користування іншим особам спірної земельної ділянки, у випадку встановлення судом обґрунтованості позовних вимог та їх задоволення, призведе до неможливості чи утруднення ефективного реального захисту прав позивача та їх поновлення зазначеним шляхом.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову, який є однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.
Заходи забезпечення позову можуть бути застосовані господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. З цією метою, на особу, яка подала заяву про забезпечення позову, покладено обов`язок обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. При цьому, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись, а не тих, які, з настанням певних обставин, можуть бути порушені в майбутньому.
Захід забезпечення позову відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги наявний зв`язок, доведено обставини щодо ймовірності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективно захистити або поновити права або інтереси заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, без вжиття такого заходу.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, крім того вважає належним, відповідно до предмета спору, обрані заявником заходи забезпечення позову (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).
Отже, враховуючи те, що заходи забезпечення позову застосовуються судом, як гарантія реального виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.
Щодо зустрічного забезпечення, суд зазначає таке.
Частинами 1 та 4 статті 141 ГПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення позову вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.
З огляду на те, що звернення до суду із заявою про забезпечення позову обумовлене необхідністю попередження (недопущення) вчинення дій, які можуть призвести до позбавлення заявника права доступу спірним майном, та що на теперішній час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, правові передумови для зустрічного забезпечення позову наразі не вбачаються. Разом з тим, відповідача не позбавлено права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст. 141 ГПК України.
З огляду на викладене та керуючись статтями 136-141, 234, 235 ГПК України, суд
1. Заяву про забезпечення позову задовольнити.
2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Теребовлянській міській раді у будь який спосіб розпоряджатись земельною ділянкою площею 0,7780 га, розташованої по вул. Небесної сотні (Шишкіна), 4 в м.Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області до вирішення справи по суті.
Стягувач: Приватне підприємство "Тернопільська фірма "Будівельник", вул. Миру, 3А, м. Тернопіль, ідентифікаційний номер 30066909.
Боржник: Теребовлянська міська рада, вул. Князя Василька, 104а, м. Теребовля, Тернопільська область, ідентифікаційний номер 04058456.
Опис майна щодо якого вживаються заходи забезпечення позову: земельна ділянка площею 0,7780 га, розташованої по вул. Небесної сотні (Шишкіна), 4 в м.Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області.
Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню на підставі Закону України "Про виконавче провадження".
Ухвала набирає законної сили з дня її підписання "11" серпня 2021 року.

Строк пред"явлення ухвали до виконання протягом трьох років по "11" серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

ПП "Тернопільська фірма "Будівельник", вул. Миру, 3А, м. Тернопіль,

Теребовлянській міській раді, вул. Князя Василька, 104а, м. Теребовля, Тернопільська область.

Учасники справи можуть отримати інформацію на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець