УХВАЛА

20.08.2021Справа № 910/13247/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

За позовом Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок»

про визнання недійсними рішення

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Акціонер та член Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» (далі-відповідач) про визнання недійсними рішень Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», оформлених протоколом засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» від 25.03.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що позивача, як власника простих бездокументарних іменних акцій ПрАТ «Промзв`язок» та члена Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок» не було повідомлено про засідання Наглядової ради товариства, яке відбулося 25.03.2021, як і не було надіслано проект порядку денного, внаслідок чого, як вказує позивач, його було позбавлено можливості внесення пропозицій щодо питань порядку денного, позбавлено можливості голосувати та висловлювати свою позицію, та заперечення щодо тих чи інших питань порядку денного.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2021 позовну заяву Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок" ОСОБА_1 - залишено без руху. Встановлено Акціонеру та члену Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок" ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.08.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок" ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Також, 19.08.2021 до суду надійшла заява позивача (Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок" ОСОБА_1 ) про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) що належить ПрАТ "Промзв`язок" на праві спільної часткової власності, а саме майнового комплексу, площею 35 127 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із об`єктів нерухомого майна (будівель), позначених літерами Г, Д, К, Л, М).

Заява обгрунтована, зокрема, тим, що позивача не було належним чином повідомлено про засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок", призначене на 25.03.2021 року та не було надано проекту порядку денного вказаного засідання, проте, як вказує позивач, за результатами проведення вказаного засідання Наглядовою радою прийняті рішення, які порушують права та інтереси всіх акціонерів Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок", оскільки стосуються їх майнових прав та прав щодо отримання прибутку від цього товариства.

Зокрема, на засіданні було прийнято рішення про погодження виділу у натурі частки із майнового комплексу (загальною площею 35 127, 00 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із об`єктів нерухомого майна (будівель), позначених літерами Г, Д, Д1, И, К, Л, М) у відповідності до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26.09.2019 року № 117 та Повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна станом на 22.10.2020 року, що видані ТОВ «МІСЬКСПЕЦЕКСПЕРТ», а також уповноважено генерального директора товариства на укладення та підписання договору про поділ Майнового комплексу між його співвласниками на умовах відомих генеральному директору товариства.

Позивач вказує, що такий майновий комплекс належить на праві власності ПрАТ «Промзв`язок», що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим Головним управлінням майном віл 12.08.1999 року на правах колективної власності, виданого Начальником Головного управління майном Київської міської державної адміністрації Головатенко Н.І. , яке видане на підставі Наказу «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» від 05.08.1999 року № 409-В. Відповідно до вказаного свідоцтва, площа майнового комплексу складає 35 127, 00 кв. м.

Тож, позивач зазначає, що в даному випадку у разі виконання вказаних рішень Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок» (щодо поділу Майнового комплексу, укладення договорів зі співвласниками на умовах відомих лише Генеральному директору ПрАТ «Промзв`язок» тощо) недійсність яких є предметом спору у даній справі, призведе до неможливості ефективного захисту порушеного права позивача, в межах провадження по цій справі без нових звернень до суду, у т.ч. щодо недійсності правочинів, вчинених на підставі оскаржуваних рішень наглядової ради; щодо скасування рішень та записів про державну реєстрацію права власності на новий об`єкт нерухомості в результаті його поділу.

Отже, розглянувши заяву Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником простих бездокументарних іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», а саме володіє часткою 0, 005604 в статутному капіталі товариства (що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах), а також є членом Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», призначений строком на 3 роки, що вбачається з відомості про зміну складу посадових осіб емітента.

В свою чергу, Приватному акціонерному товариству «Промзв`язок» на праві спільної часткової власності належить майновий комплекс загальною площею 35 127, 00 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із об`єктів нерухомого майна (будівель), позначених літерами Г, Д, Д1, И, К, Л, М), що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим Головним управлінням майном віл 12.08.1999 року на правах колективної власності, виданого Начальником Головного управління майном Київської міської державної адміністрації Головатенко Н.І. , яке видане на підставі Наказу «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» від 05.08.1999 року № 409-В.

Так, 25.03.2021 проведено засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», оформлене протоколом б/н, на якому було прийнято рішення, зокрема:

- про погодження виділу в натурі частки із нерухомого майна, що належить товариству на праві спільної часткової власності (майновий комплекс загальною площею 35 127 ,00 кв.м., що належить товариству на праві спільної часткової власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається із об`єктів нерухомого майна (будівель) позначених літерами Г; Д: Д1; И; К; Л; М) у самостійний об`єкт нерухомого майна, шляхом поділу майна, у відповідності до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26.09.2019 № 117 та повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна станом на 22.10.2020, що виданий ТОВ «МІСЬКСПЕЦЕКСПЕРТ»,

- про укладення та підписання договору про поділ майнового комплексу між співвласниками у відповідності до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26.09.2019 № 117 та повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна станом на 22.10.2020, що виданий ТОВ «МІСЬКСПЕЦЕКСПЕРТ»;

- про уповноваження генерального директора товариства на укладення та підписання договору про поділ майнового комплексу між його співвласниками на умовах відомих генеральному директору товариства;

- про уповноваження генерального директора товариства на вчинення всіх необхідних дій, пов`язаних із нотаріальним посвідченням договору про поділ майнового комплексу, між його співвласниками та реєстрацій права власності на новий об`єкт нерухомого майна в результаті цього поділу.

При цьому, як вбачається з протоколу засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» на засіданні 25.03.2021 були присутні наступні члени наглядової ради товариства: голова наглядової ради ОСОБА_3 , член Наглядової ради ОСОБА_4 , член Наглядової ради ОСОБА_5 , член Наглядової ради ОСОБА_6 та член Наглядової ради ОСОБА_7.

Тобто, позивач не був присутній на вказаному засіданні та відповідно не приймав участь під час прийняття рішень з питань порядку денного.

Крім того, позивач вказує, що рішення Наглядової ради, які оформлені оскаржуваним протоколом були прийняті ігноруючи права та інтереси акціонерів, оскільки рішення про укладення договорів на умовах відомих лише Генеральному директору Товариства є безпідставним та необгрунтованим.

Тож, у позивача є побоювання, що майновий комплекс, площею 35 127 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із об`єктів нерухомого майна (будівель), позначених літерами Г, Д, К, Л, М) буде відчужений Генеральним директором ПрАТ «Промзв`язок» на умовах, надзвичайно невигідних для Товариства, його акціонерів, або й взагалі безоплатно, що приведе до надзвичайного погіршення становища цього товариства та його господарської діяльності, враховуючи той факт, що більшу частину цієї площі ПрАТ «Промзв`язок» надає в оренду іншим юридичним особам або фізичним особам-підприємцям та отримує від цього прибуток, що відповідно впливає на можливість акціонерів отримувати дивіденди.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для зупинення проведення реєстраційних дій (відмови державним реєстратором у проведенні реєстраційних дій) є судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.

Суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених прав позивача - ОСОБА_1 , як члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» щодо неповідомлення його про проведення засідання Наглядової ради, за результатами якого прийняті оскаржувані позивачем рішення пов`язані з виділом в натурі частки із нерухомого майна, що належить товариству на праві спільної часткової власності (майновий комплекс загальною площею 35 127 ,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається із об`єктів нерухомого майна (будівель) позначених літерами Г; Д: Д1; И; К; Л; М), уповноваженням генерального директора на укладення та підписання договору про поділ майнового комплексу між співвласниками на умовах відомих генеральному директору товариства та уповноваження його на вчинення всіх необхідних дій, пов`язаних із нотаріальним посвідченням договору про поділ майнового комплексу, між його співвласниками та реєстрацій права власності на новий об`єкт нерухомого майна в результаті цього поділу.

Тобто, обставини неповідомлення позивача про проведення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» та, відповідно правомірність прийняття за результатами проведення такого засідання рішень, без участі позивача є предметом розгляду даного спору.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, наявність корпоративного спору щодо оскарження рішень Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», оформлених протоколом засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» від 25.03.2021, суд приходить до висновку про обґрунтованість припущень позивача, що в даному випадку у разі задоволення позовних вимог та виконання вказаних рішень Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок» (щодо поділу Майнового комплексу, укладення договорів зі співвласниками на умовах відомих лише Генеральному директору ПрАТ «Промзв`язок» та вчинення дій, пов`язаних із нотаріальним посвідченням договору про поділ майнового комплексу, між його співвласниками та реєстрацій права власності на новий об`єкт нерухомого майна в результаті цього поділу) призведе до неможливості ефективного захисту порушеного права позивача, в межах даного судового процесу, оскільки він буде вимушений ініціювати нові позови, у т.ч. щодо недійсності правочинів, вчинених на підставі оскаржуваних рішень наглядової ради; щодо скасування рішень та записів про державну реєстрацію права власності на новий об`єкт нерухомості в результаті його поділу.

Встановивши існування обґрунтованого припущення, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про те, що заявлені заходи забезпечення позову є обгрунтованими.

При цьому, суд зазначає, що обраний спосіб забезпечення позову щодо заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) що належить ПрАТ "Промзв`язок" на праві спільної часткової власності, а саме майнового комплексу, площею 35 127 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із об`єктів нерухомого майна (будівель), позначених літерами Г, Д, К, Л, М) до набрання рішенням у даній справі законної сили співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

У зв`язку з наведеним, подана заява щодо вжиття заходів до забезпечення позову визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонера та члена Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

2. До набрання рішенням законної сили у справі № 910/13247/21 вжити заходи до забезпечення позову, а саме заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) майнового комплексу, що належить ПрАТ "Промзв`язок" на праві спільної часткової власності, а саме: площею 35 127 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із об`єктів нерухомого майна (будівель), позначених літерами Г, Д, К, Л, М).

Стягувач: Акціонер та член Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ).

Боржник: Приватне акціонерне товариство «Промзв`язок» (пр-т Степана Бандери, буд. 6. м. Київ, 04073, ідентифікаційний код - 05744797).

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 20.08.2021 та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 20.08.2024.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.