ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1988/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Балаклійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, м. Балаклія Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П`ятигірське Харківської області
про стягнення 22086,25 грн.,
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Балаклійська районна державна лікарня ветеринарної медицини (позивач) звернулась до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" (відповідач) 19050,22 грн. основного боргу та 3036,03 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов Договору №07/2018/КБ-10 від 19.02.2018. Судовий збір позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-денний термін для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 було направлено на адресу відповідача, втім ухвала була повернута 18.06.2021 року до суду з довідкою Укрпошти про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому, суд зазначає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 направлялась відповідачу на адресу, вказану позивачем у позовній заяві: 64252, Харківська область, Ізюмський район, с. П`ятигірське, вул. Першотравнева, 1, яка співпадає з реєстраційними даними відповідача. Проте, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була повернута з довідкою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (штемпель Укрпошти від 17.06.2021 року про відсутність за вказаною адресою).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлений та згідно п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, оскільки днем вручення ухвали про відкриття провадження є 17.06.2021р. (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження).

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

19 лютого 2018 року між Балаклійською районною державною лікарнею ветеринарної медицини (виконавець") та ТОВ "Курганський бройлер" (замовник) було укладено договір № 07/2018/КБ-10 на платні послуги провідного офіційного лікаря ветмедицини (уповноваженої особи) Балаклійської районної державної лікарні ветмедицини Харківської області по здійсненню державного контролю на забійному пункті ТОВ "Курганський бройлер", відповідно до умов розділу 2 якого виконавець зобов`язався направити провідного офіційного лікаря ветмедицини (уповноважену особу) до Суб`єкту господарювання (замовника) і через його діяльність проводити обов`язковий державний контроль на бійнях з розбирання та обвалювання м`яса, зокрема, здійснювати ветеринарно-санітарний контроль за надходженням забійної птиці та правильність оформлення супровідних документів, накладних; проводити вибіркове передзабійне інспектування птиці, яка надходить на забій; проводити післязабійне інспектування птиці згідно "Правил передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м`яса і м`ясної продукції": голів, внутрішніх органів, тушок птиці; інспектувати і відбирати зразки об`єктів санітарних заходів на проведення досліджень для цілей державного контролю; проводити оцінку результатів лабораторних досліджень (випробувань) зразків об`єктів санітарних заходів для цілей державного контролю; проводити державний аудит постійно діючих процедур, що засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках (додержання технологічних умов при забої птиці, контроль за вибраковкою тушок, утилізація трупів, забракованого м`яса, контроль за санітарним станом та якістю дезінфекції виробничих приміщень бойні); наносити позначку придатності на не перероблені харчові продукти тваринного походження, за умови, що немає підстави для визначення їх непридатними для споживання людиною у відповідності до "Інструкції із застосування позначки придатності та ветеринарних штампів"; видавати документи дозвільного характеру у відповідності з діючим законодавством та інші роботи, згідно умов договору.

За умовами розділу 2 Договору замовник зобов`язався забезпечити обов`язкову присутність провідного офіційного лікаря ветмедицини (уповноваженої особи) на бойні з метою державного контролю за дотриманням необхідних гігієнічних вимог при забої птиці; забезпечити провідного офіційного лікаря ветмедицини (уповноважену особу) необхідними умовами праці для виконання нею своїх функціональних обов`язків; забезпечити безперешкодний доступ до потужностей під час їх роботи; дотримуватися вимог Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" при забої, зберіганні та транспортуванні продукції птахівництва; своєчасно проводити роботу по усуненню виявлених порушень вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів; реалізовувати лише ту продукцію птахівництва, яка піддана державному контролю.

Згідно розділу 3 Договору оплата за наданні платних послуг провідним офіційним лікарем ветмедицини (уповноваженою особою) проводиться згідно діючого прейскуранту виконавця. Розділ 4 Договору містить порядок розрахунків.

Відповідно до Додатку №1 до Договору оплата за надані послуги офіційного лікаря при забої, зберіганні та транспортуванні продукції птахівництва згідно договору №07/2018/КБ-10 становить 55,54 грн. за 1 людино/годину.

Як стверджує позивач, за Договором виконавець надав замовнику платні послуги з листопада 2020 по березень 2021 на загальну суму 19050,22 грн. Послуги надані виконавцем належним чином. Зауважень та претензій з боку замовника не надходило.

Відповідно до п. 4.1. Договору замовник зобов`язувався оплачувати надані послуги до 5 числа кожного місяця, згідно прейскуранту, проте станом на 27.04.2021 грошові кошти від замовника виконавець не отримав і його заборгованість складає 19050,22 грн.

01.04.2021р. виконавець направив на адресу замовника лист-претензію про сплату заборгованості за надані послуги, яку останній залишив без відповіді та без задоволення.

Зазначене і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 193 ГК України та статтею 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні положення містить стаття 525 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України також встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами п. 4.1 Договору замовник здійснює оплату до 5 числа кожного місяця за надані послуги провідним офіційним лікарем ветмедицини (уповноваженою особою) згідно розділу V п. 1 та розділу VI п. 1 наказу Мінагрополітики та продовольства від 13.02.2013 р. № 96 "Розміри плати за послуги, які надаються регіональними службами державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті і установами, що належать до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби з питань ветеринарної медицини" у відповідності до кількості відпрацьованих годин, відображених у табелі робочого часу, який оформляється виконавцем з обов`язковим погодженням замовником та підписаних сторонами актів виконаних робіт та рахунку виставленого виконавцем (Додаток №1).

Підтвердженням виконання робіт виконавцем є, зокрема, табелі робочого часу, оформлені виконавцем із зазначенням відпрацьованих годин, які погоджені замовником та підписані сторонами акти виконаних робіт (а.с. №12-21). Докази того, що відповідач здійснив оплату виконаних робіт за Договором своєчасно у передбачений 4.1 Договору строк, матеріали справи не містять. Зауважень та претензій з боку замовника щодо виконання робіт виконавцем не надходило.

Відповідно до розділу 5 Договору Договір діє з 19.02.2018 по 31.01.2019, а в частині проведення розрахунків, до їх повного здійснення. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії даного Договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, то Договір вважається пролонгованим на один рік. Кількість пролонгацій необмежена. Матеріали справи не містять доказів розірвання Договору, отже він є чинним.

Оскільки відповідач сплату заборгованості за надані послуги не здійснив, у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості з наданих послуг в сумі 19050,22 грн., що є істотним порушенням умов Договору та свідчить про порушення відповідачем вимог статей 901, 903 ЦК України щодо строків оплати наданих послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 19050,22 грн.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлений факт порушення відповідачем строку оплати наданих послуг, визначеного п. 4.1 Договору.

Згідно з приписами частини другої статті 193 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України (частина перша статті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: зокрема, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Сторони у Договорі не визначили інший розмір штрафних санкцій (штраф, пеня) за порушення грошового зобов`язання, і позивач при їх нарахуванні посилається на абз.2 п.2 ст. 231 ГК України, а саме за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем наведено наступний розрахунок штрафних санкцій: пеня з періодом нарахування з листопада 2020 по березень 2021 в сумі 1702,51 грн. та штраф у сумі 1333,52 грн.

Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування і стягнення на свою користь з відповідача 0,1 % пені та 7% штрафу на підставі п.2 ст. 231 ГК України, господарський суд враховує, що у п. 4.1 Договору сторони передбачили, що замовник здійснює оплату до 5 числа кожного місяця за надані послуги провідним офіційним лікарем ветмедицини (уповноваженою особою) згідно розділу V п. 1 та розділу VI п. 1 наказу Мінагрополітики та продовольства від 13.02.2013 р. № 96 "Розміри плати за послуги, які надаються регіональними службами державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті і установами, що належать до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби з питань ветеринарної медицини" у відповідності до кількості відпрацьованих годин, відображених у табелі робочого часу, який оформляється виконавцем з обов`язковим погодженням замовником та підписаних сторонами актів виконаних робіт та рахунку виставленого виконавцем (Додаток №1).

Таким чином, у Договорі сторони чітко передбачили строк оплати наданих послуг - до 5 числа кожного місяця за надані послуги провідним офіційним лікарем ветмедицини (уповноваженою особою).

Перевіривши період та правомірність нарахування позивачем 1702,51 грн. пені, суд зазначає, що такі нарахування є арифметично невірними, оскільки позивач невірно визначив кількість днів прострочення оплати наданих послуг згідно умов п. 4.1 Договору.

Так, згідно розрахунку пені, здійсненого судом на підставі п.2 ст. 231 ГК України, до стягнення підлягає пеня в розмірі 1645,53 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в зазначеній сумі.

Нарахування позивачем 1333,52 грн. штрафу за прострочення оплати наданих послуг узгоджується з нормами чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідач в установленому ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, матеріали справи не містять доказів своєчасної оплати наданих позивачем послуг за Договором, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 1645,53 грн. пені та 1333,52 грн. штрафу на підставі п.2 ст. 231 ГК України є обґрунтованими та правомірними.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі статей 11, 12, 509, 525, 526, 530, 549, 611, 901, 903 ЦК України, статей 173, 193, 230-232 ГК України та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 9, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 178, 236-238, 248, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" (64252, Харківська область, Ізюмський район, с. П`ятигірське, вул. Першотравнева, 1, 2) на користь Балаклійської районної державної лікарні ветеринарної медицини Харківської області (64200, Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Савинське шосе, 10, ) 19050,22грн. основного боргу за Договором №07/2018/КБ-10 від 19.02.2018 за період з листопада 2020 року по березень 2021 року, 1645,53 грн. пені та 1333,52грн. штрафу, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2264,14 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 56,98 грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "11" серпня 2021 р.

Суддя Л.В. Шарко