СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р. Справа №922/711/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Супрунова І.А.,

за участю представників:

позивача в режимі відеоконференції Алюніна О.О., адвокат, свідоцтво серія ЧК№000914 від 02.05.2018 року, довіреність №94 від 05.04.2021 року; Сабура Н.С., адвокат, свідоцтво серія ЗР№21/1637 від 12.09.2018 року, довіреність №698 від 13.10.2021 року;

першого відповідача Вишневська Г.В., довіреність б/н від 11.01.2021 року, положення від 12.09.2014 року, наказ №290/к від 30.09.2020 року;

другого відповідача не з`явився;

третього відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Сбербанк», м.Київ, (вх.№2051Х/1-40) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.06.2021 року у справі №922/711/21,

за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк», м.Київ,

до 1. Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод», м.Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс», м.Харків,

3. Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», м.Харків,

про стягнення 96735665,37 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» та Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», в якій з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог у зв`язку зі збільшенням заборгованості за нарахованими процентами станом на 01.06.2021 року та перерахунком позивачем розміру штрафних санкцій за кредитним договором, у результаті чого їх розмір станом на 01.05.2021 року зменшено, просить суд:

1) стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс», як з солідарних боржників, на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» - заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011 року в сумі 68623723,81 грн., з яких:

- заборгованості за тілом кредиту - 10173332,25 грн., з них прострочених - 10173332,25 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 28265189,58 грн., з них прострочених - 28199968,76 грн.;

- пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту - 23001581,70 грн.;

- пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 7183620,28 грн.;

2) стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» та Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» - заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011 року в сумі 68623723,81 грн., з яких:

- заборгованості за тілом кредиту - 10173332,25 грн., з них прострочених - 10173332,25 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 28265189,58 грн., з них прострочених - 28199968,76 грн.;

- пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту - 23001581,70 грн.;

- пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 7183620,28 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.06.2021 року у справі №922/711/21 (повний текст складено та підписано 03.06.2021 року, суддя Кухар Н.М.) клопотання Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про призначення судової експертизи задоволено.

Призначено по справі №922/711/21 судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С.Бокаріуса.

На вирішення судового експерта поставлені питання перелік яких наведено у резолютивній частині ухвали. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Ухвалено оплату витрат, пов`язаних зі здійсненням судової експертизи, покласти на Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод».

Провадження у справі №922/711/21 зупинено.

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.06.2021 року у справі №922/711/21 скасувати, відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, а справу передати до місцевого господарського суду для продовження розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що призначенням експертизи перший відповідач намагається затягнути розгляд справи.

Позивач вказує, що подані ним розрахунки дають можливість встановити наявну заборгованість без отримання спеціальних знань та призначення судової експертизи. До того ж до розрахунку надані пояснення щодо методики їх проведення та наявні відповідні розшифровки. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що за час з дати отримання позовної заяви і відкриття провадження у справі у першого відповідача було достатньо часу для проведення експертизи, а також не спростовано в належний спосіб правильність розрахунків поданих позивачем.

Як зазначає позивач, поза увагою залишилась та обставина, що експертизу призначено, зокрема, з питання визначення суми заборгованості станом на 23.02.2021 року, хоча розглядається справа про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 01.06.2021 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.07.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.06.2021 року у справі №922/711/21; встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви, а також встановлено строк на протязі якого мають право подати до суду заяви, клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі; призначено справу до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права сторони на участь у судовому засіданні.

10.08.2021 року від першого відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9195), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перший відповідач наполягає на тому, що сума боргу за договором кредиту за даними відповідача є меншою, не враховані всі суми погашення кредиту (частина платежів не врахована), і сума визначена позивачем у розрахунку не підтверджується документально доказами доданими до позовної заяви. Заперечує перший відповідач проти тверджень апелянта, про погодження із сумою основного боргу є безпідставним.

Ухвала суду від 16.07.2021 року була направлена учасникам справи рекомендованими листами 19.07.2021 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана: другим відповідачем та третім відповідачем 21.07.2021 року, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи.

Частина 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, в ухвалі суду від 16.07.2021 року суд повідомляв, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, з огляду на наявність доказів належного повідомлення першого та третього відповідачів про час та місце судового засідання, зважаючи на те, що їх явка не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні 11.08.2021 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Представник першого відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників позивача та першого відповідача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом розгляду по даній справі є вимога позивача АТ «Сбербанк» стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011 року та додатковими угодами до нього у розмірі 68623723,81 грн. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог), яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 10173332,25 грн., з них прострочених - 10173332,25 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 28265189,58 грн., з них прострочених - 28199968,76 грн.; пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту - 23001581,70 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 7183620,28 грн.

Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог надано до матеріалів справи розрахунок.

У той час, перший відповідач не погодився з позицією позивача, зокрема, заперечує проти розрахунку позивача та вказує, що у розрахунку позивача не враховані всі оплати в погашення тілу кредиту та відсотків за користування кредиту. Невірно розраховані відсотки за користування кредитом у тому числі за період з 19.03.2015 року по 04.09.2017 року та надано контррозрахунок.

Так, істотним питанням під час розгляду даної справи є встановлення документальної обґрунтованості розміру сум за позовом.

Першим відповідачем до господарського суду подано клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи із переліком запитань для експерта, посилаючись на те, що суми позовних вимог ним не визнаються через невірне визначення позивачем основної заборгованості та відсотків за користування кредитом, а також невірний розрахунок штрафних санкцій за весь час дії договору, а для встановлення фактичної заборгованості за кредитом та суми відсотків необхідні спеціальні знання.

Згідно з положеннями частини 2 ст.98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд, за клопотанням учасника справи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Ураховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України та обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно задовольнив клопотання першого відповідача про призначення у цій справі судово-бухгалтерської експертизи.

Відповідно до положень ст.100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення судової експертизи, не обґрунтував неможливість самостійного встановлення фактичних обставин справи, не зазначив для з`ясування яких обставин необхідні спеціальні знання та чому без таких спеціальних знань неможливо встановити відповідні обставини, спростовуються таким.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин 1, 2 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Положеннями статті 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України (заява №61679/00) від 01.06.2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Слід відзначити, що перший відповідач не заперечує проти того, що за кредитним договором наявна заборгованість, тобто має місце з його боку прострочення виконання взятого на себе зобов`язання, однак ставить під сумнів саме розмір заявлених вимог - правильність зробленого позивачем розрахунку основного боргу та заборгованості за відсотками з урахуванням часткового списання з рахунків відповідачів коштів в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії.

Наразі матеріали справи свідчать, що позивачем заявлено до стягнення досить значну суму заборгованості в розмірі 96735665,37 грн. за кредитним договором, яку під час підготовчого провадження зменшено до 68623723,81 грн., та що розрахунок містить значну кількість періодів заборгованості та чисельні списання з поручителів.

Суд першої інстанції встановив, що з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі, а також забезпечення повного та всебічного розгляду справи по суті, існує необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співвідношення, у тому числі, з умовами договору, застосування відповідних методів та методик здійснення банківських розрахунків, а також застосування відповідних процентних ставок за користування кредитом. Вказане виключає можливість перевірки суми, яка підлягає стягненню простими арифметичними діями.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо неможливості самостійно здійснити перевірку розміру позовних вимог без залучення відповідних фахівців.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши обставини справи у їх сукупності та з огляду на те, що до предмета доказування у даній справі входить розмір заборгованості, а у справі існують суперечності щодо нього, з огляду на правову природу та тривалість спірних правовідносин, зокрема, значну кількість поручителів, з яких відбувалось списання коштів, обсяг та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також фактичні обсяги основної заборгованості, які за розрахунками відповідача є значно меншими, вважає клопотання першого відповідача про призначення експертизи обґрунтовано задоволено місцевим господарським судом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, у зв`язку з призначенням судової експертизи та направленням матеріалів справи для її проведення до експертної установи, провадження у справі підлягало зупиненню.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Ураховуючи, що оскарженою ухвалою суду призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом згідно зі статтею 228 Господарського процесуального кодексу України, правомірно зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

Слід зазначити, що призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Щодо посилань апелянта, що експертизу призначено, зокрема, з питання визначення суми заборгованості станом на 23.02.2021 року, хоча розглядається справа про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 01.06.2021 року, то колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, відповідна дата 23.02.2021 року була сформована першим відповідачем згідно клопотання про призначення експертизи, яке задоволено судом. По-друге, суд не обмежений у своєму праві здійснити уточнення відповідної дати і це не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 240, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.06.2021 року у справі №922/711/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2021 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.В. Россолов