ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021м. ДніпроСправа № 904/4338/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури, Дніпропетровська область, м. Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Будсервіс", м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант", Дніпропетровська область, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Петрол Маркет", Волинська область, м. Луцьк

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача-2 Акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Конкорд, Дніпропетровська область, м. Дніпро,

про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та демонтаж тимчасових споруд

Представники:

від прокуратури: Карюк Д.О.;

від позивача: Романчук М.А.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Стецик Н.В.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Каукалова І.А.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулася до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Будсервіс", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант", в якій просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС-Будсервіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант» знести самочинно збудоване нерухоме майно - автозаправну станцію, яке знаходиться на пр. Слобожанському, 1-І у м. Дніпро та складається з: операторської (літ. 3-1) площею 90,5 кв. м., навісу (літ. И-1) та резервуару №1, та демонтувати тимчасові споруди: мостіння, стела, металевий паркан та некапітальна металева будівля;

- скасувати державну реєстрацію права власності на автозаправочну станцію, яка складається з операторської (літ. 3-1) площею 90,5 кв. м., навісу (літ. И-1) та резервуару №1, що розташована на проспекті Слобожанському, 1I у м. Дніпро, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант», проведену на підставі рішення державного реєстратора -приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Рудкевича Є.В. № 30342890 від 06.07.2016 з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант» на вказаний об`єкт нерухомого майна (номер запису про право 15272615).

Прокурор у позовній заяві просить суд залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Петрол Маркет" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Петрол Маркет". Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 19.05.2021.

12.05.2021 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант" надійшло клопотання, в якому відповідач-2 просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 13.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.05.2021 відповідач-2 подав до суду відзив, в якому зазначив, що у пунктах 5, 22, 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосувався судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Як випливає з матеріалів справи, прокуратурою не наведено доводів, не додано належних та допустимих доказів, які б вказували на видачу посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису особі, якою було збудовано або будувалось спірне нежитлове приміщення, що вказує на порушення визначеного законом порядку знесення самочинного будівництва. Як випливає з матеріалів справи власник земельної ділянки (міська рада) не заперечує проти розміщення на спірній земельній ділянці автозаправної станції, про що свідчить, зокрема, що 24.03.2021 Дніпровською міською радою прийнято рішення за № 332/5 «Про надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1І. ТОВ «Атлант» набуло право власності на АЗС на підставі відповідного правочину. Набувши право на використання земельної ділянки під цим майном, здійснює дії, спрямовані на врегулювання питання використання земельної ділянки, тощо. Відповідач-2 вважає, що подання даного позову не відповідає критеріям правомірності втручання у право особи на мирне володіння майном згідно зі статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини. В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на спростування презумпції правомірності набуття права власності ТОВ «Атлант» на майно автозаправної станції. Так само відсутні докази визнання договору купівлі-продажу № 266 від 23.02.2010 недійсним в судовому порядку. Також зазначив, що прокурором заявлено вимогу про скасування державної реєстрації права власності на автозаправочну станцію, що розташована на проспекті Слобожанському, 1І у м. Дніпро за Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант» з одночасним припиненням речових прав товариства на вказаний об`єкт нерухомості. При цьому, право власності на АЗС зареєстровано за ТОВ «Атлант» у липні 2016 року. Оскільки позов подано прокурором після спливу позовної давності, відповідач-2 заявляє про застосування позовної давності в частині вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права власності на автозаправочну станцію та припинення речових прав товариства на вказаний об`єкт нерухомості, що відповідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. У зв`язку із вкладеним відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 19.05.2021 відкладено підготовче засідання на 22.06.2021. Залучено до участі у справі у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача-2 Акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Конкорд".

31.05.2021 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант" надійшло клопотання, в якому відповідач-2 просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 31.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.06.2021 позивач подав до суду письмові пояснення (а.с.216-217), зазначивши, що листом від 09.03.2021 Дніпропетровська обласна прокуратура повідомили міську раду про наявність підстав для звернення до суду із позовною заявою в особі Дніпровської міської ради до ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна та демонтажу тимчасових споруд по пр. Слобожанському, 1І у м. Дніпрі. 23.04.2021 Дніпровською міською радою прийнято рішення №332/5 про надання ТОВ «Атлант" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1І по фактичному розміщенню автозаправної станції. Станом на момент прийняття вищезазначеного рішення заборон щодо надання дозволу ТОВ «Атлант» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1І по фактичному розміщенню автозаправної станції не було.

Ухвалою суду від 22.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 26.07.2021 включно. Відкладено підготовче судове засідання на 21.07.2021 об 11:00.

09.07.2021 від представника відповідача-2 до суду надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON.

Ухвалою суду від 19.07.2021 постановлено провести підготовче засідання у справі № 904/4338/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.07.2021 третя особа-2 Акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" подала до суду письмові пояснення: просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 09.08.2021.

23.07.2021 від представника відповідача-2 до суду надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON.

Ухвалою суду від 02.08.2021 постановлено провести судове засідання у справі № 904/4338/21 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант", призначене на 09.08.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon».

Ухвалою суду від 09.08.2021 відкладено розгляд справи по суті на 20.08.2021 на 11:30 год.

11.08.2021 від представника відповідача-2 до суду надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON.

Ухвалою суду від 13.08.2021 постановлено провести судове засідання у справі № 904/4338/21 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант", призначене на 20.08.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon».

У судове засідання 20.08.2021 з`явились прокурор, представники позивача, відповідача-2, третьої особи-2.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор зазначає, що ТОВ «АЗС-Будсервіс» здійснено самочинне будівництво капітальних будівель та споруд автозаправної станції на пр.Слобожанський, 1-І у м. Дніпро.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 у справі № 28/504-08 задоволено позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», визнано дійсним договір купівлі-продажу автозаправних станцій № 8-Д від 26.10.2008 та визнано за ТОВ «АЗС-Будсервіс» право власності на автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1217 га на пр. Газети Правда, 2-Г у м.Дніпропетровськ, яка складається з: літ. В-1 операторська, літ. Ж-1 навіс, № 1 резервуар, огорожа, мостіння; автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1302 га на пр. Газети Правда, 1-І у м. Дніпропетровськ, яка складається з: літ. 3-1 операторська літ. И-1 навіс; №1 резервуар, огорожа, мостіння, без додаткових актів вводу в експлуатацію.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021 № 245088299 (а.с. 29-34) державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І за ТОВ «АЗС-Будсервіс» проведено 30.12.2008. Підставою реєстрації вказано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2009 у справі №28/504-08 касаційну скаргу Управління-інспекції Дніпропетровського архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровсійсої області від 05.12.2008 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду судом першої інстанції ухвалою від 28.10.2010 у справі № 8/173-10 (17-335-09(28/504-08) позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», Дніпропетровської міської ради, третя особа - ТОВ «Атлант» про визнання договору дійсним та визнання права власності на автозаправні станції залишено без розгляду.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021 № 245088299 (а.с. 29-34) державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І за ТОВ «Атлант» проведено 03.03.2010. Підставою реєстрації вказано договір купівлі-продажу ВММ №961650 реєстр № 259 від 23.02.2010, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М.

Прокурор зазначає, що ТОВ «АЗС-Будсервіс» в силу положень ч. 2 ст. 376 ЦК України не набуло права власності на нього, а тому не мало необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Листом № 60/8 від 04.12.2008 (а.с. 83) КП «ДМБТІ» ДОР повідомило Дніпропетровську міську раду, що на пр. Газети Правда, 1-І самовільно побудовано операторську.

Як зазначає прокурор в Реєстрі будівельної діяльності, Реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України відомості щодо початку виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію зазначених об`єктів, реєстрацію, відмову у реєстрації, скасування відповідних декларацій - відсутні. Дозвільні документи на будівництво зазначеного об`єкта нерухомості ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» не видавались, правовстановлюючі документи на земельну ділянку на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро не оформлювалися.

Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/19-21 від 18.01.2021 (а.с. 61) містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва на пр. Слобожанський (ім. Газети «Правда»), 1-І у м. Дніпро управлінням не надавалися.

Відповідно до інформації Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-1.15/103 від 22.01.2021 (а.с. 59-60) відомості щодо видачі/реєстрації документів, які надають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію автозаправних комплексів (станцій) на пр. Слобожанський (ім.Газети «Правда»), 1-І у м. Дніпро, відсутні.

Дніпропетровською обласною прокуратурою направлявся лист від 14.01.2021 № 15/1-57вих-21 (а.с. 35-36) до Дніпровської міської ради, в якому повідомлялося про встановлені факти порушення земельного законодавства при зайнятті ТОВ «Атлант» земельної ділянки на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро.

Згідно з інформацією Дніпровської міської ради № 7/11-359 від 23.02.2021 (а.с. 39-41) правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою на пр. Слобожанському (Газети «Правда»), 1-1 у м. Дніпро не оформлювалися, однак ТОВ «Атлант» упродовж 2016-2018 років зверталося до Дніпровської міської ради із заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро, про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років.

У додатку до листа №2/2-14 (а.с.40-41) наведений перелік вхідної документації, зокрема, щодо пр. Слобожанський, 1-І, з якого вбачається, що ТОВ «Атлант» неодноразово зверталося до Дніпровської міської ради щодо оформлення документів на користування земельною ділянкою на пр.Слобожанський, 1- І у м. Дніпро:

- заява від 27.12.2016 № 38 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки;

- заява від 08.06.2017 № 49 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр.Слобожанський, 1-І у м.Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років;

- заява від 12.11.2018 № 632/а про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр.Слобожанський, 1-І у м.Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років.

Відповідно до інформації Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 7/3-272 від 12.02.2018 (а.с. 44-45) земельна ділянка на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро знаходиться в габаритах червоних ліній транспортної розв`язки - в зоні транспортної інфраструктури ТР-3, а також зазначено про невідповідність розміщення автозаправної станції на зазначеній території вимогам чинної містобудівної документації; вказано, що підготувати проект рішення стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню автозаправної станції не вбачається можливим.

Згідно з інформацією Головного Архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 4/16-363 від 08.02.2018 (а.с. 46) за матеріалами Генерального плану розвитку міста земельна ділянка на пр.Слобожанський, 1-І у м. Дніпро знаходиться у габаритах червоних ліній транспортної розв`язки, згідно з планом зонування території міста зазначена земельна ділянка розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-3, а розміщення автозаправної станції на зазначеній території не відповідає вимогам чинної містобудівної документації.

Прокурор зазначає, що на даний час земельну ділянку на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро зайнято будівлями і спорудами автозаправної станції ТОВ «Атлант», які передано в оренду ТОВ «Вест Петрол Маркет». При цьому, всупереч вимогам ст.ст, 125, 126, 211 Земельного кодексу України, ТОВ «АЗС-Будсервіс», як забудовником, та ТОВ «Атлант», як фактичним власником об`єкта самочинного будівництва (будівельних матеріалів), самовільно зайнято земельну ділянку на пр. Слобожанський, 1-І у м.Дніпро. Відсутні будь-які документи на підтвердження надання Дніпропетровською міською радою дозволу щодо використання спірної земельної ділянки, будь-які угоди щодо такого використання не укладалися. З огляду на те, що вказаний об`єкт не підлягає перебудові, земельна ділянка для його будівництва не виділялась та не може бути виділена Дніпровська міська рада наділена повноваженнями звернутися до суду за захистом порушених прав власника земельної ділянки та єдиним способом захисту передбачено саме знесення самочинно збудованого майна. В свою чергу, як зазначає прокурор наявність зареєстрованого права власності, перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню майном комунальної власності. З огляду на викладене, державна реєстрація права власності на автозаправочну станцію, що розташована на проспекті Слобожанському, 1-І у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 14) за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та підлягає скасуванню.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. (ст.391 Цивільного кодексу України).

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем повинна бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України (самочинне будівництво) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У позовній заяві прокурор зазначає, що спірний об`єкт нерухомості збудований за відсутності дозвільних документів та не підлягає перебудові.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2019 у справі 917/375/18 зазначила наступне.

«6.22. Велика Палата Верховного Суду вважає, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, уповноважений видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта. Цей припис є обов`язковою передумовою, що надає можливість контролюючому органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у зв`язку з невиконанням такого припису.

6.23. Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, також з метою запобігання можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил.

6.29. Таким чином, орган місцевого самоврядування, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, наділений повноваженнями звернутися до суду за захистом своїх порушених прав як власник земельної ділянки, тобто за захистом майнових прав у межах приватноправових відносин.

6.30. Спір між власником земельної ділянки (в тому числі органом місцевого самоврядування) щодо захисту майнового права на цю земельну ділянку та особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на цій земельній ділянці, підлягає розгляду за правилами господарського або цивільного судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.»

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Статтею 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, відповідно до пункту 1 якого державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідно до п.16, п.17 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контрол» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553) за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. 2. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. (ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Аналіз наведених вище положень ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у взаємозв`язку з нормами ст. 41 дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

За змістом положень статей 25, 26, 31, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження у галузі будівництва - щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій та вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування, а у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища - щодо здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Таким чином, передумовою для висновку прокурора про порушення відповідачем будівельних норм та правил мала б бути відповідна перевірка Департаменту ДАБІ у випадку виявлення факту самовільного будівництва, складення протоколу про виявлення порушень та видача відповідачу припису на їх усунення.

Однак, прокурорм не надано суду належних та допустимих доказів того, що уповноважені спеціальні державні органи архітектурно-будівельного контролю здійснили у визначеному законом порядку перевірку та винесли припис на усунення виявлених порушень.

Наявне у матеріалах справи листування (лист Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-1.15/103 від 22.01.2021 на адресу прокуратури (а.с. 59-60) не містить жодних обов`язкових для відповідача висновків у вигляді приписів, в т.ч. в частині невідповідності будівництва державним нормам та стандартам, а лише містить зазначення про неможливість проведення перевірки, у зв`язку з відсутністю на момент виїзду суб`єкта містобудування або його представників.

Стосовно долученого прокурором до позовної заяви акту № 02/21/08 від 18.02.2021 (а.с. 49-52) робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради суд звертає увагу, що він стосується земельної ділянки за адресою просп. Слобожанський, 2Г, а не перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства України при користуванні земельною ділянкою на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро, як зазначає прокурор.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Тобто відповідні перевірки в порядку визначеному законом на спірній АЗС не проводилися, жодних приписів про усунення виявлених порушень відповідачу не надсилалося, як і вимог про здійснення перебудови - доказів зворотного не подано.

Проте, прокурор просить суд застосувати крайню міру захисту порушеного права згідно ст. 376 ЦК України, якій не передували інші заходи, які б дозволили усунути можливі виявлені порушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» [Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria] (№46577/15) від 21.04.2016 р., вказав, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Прокурор зазначає, ТОВ «Атлант» зверталося до Дніпровської міської ради із заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро, про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років - за результатами розгляду Дніпровською міською радою у наданні дозволів ТОВ «Атлант» відмовлено, рішення про оформлення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку не приймалися.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у додатку до листа №2/2-14 (а.с.40-41) наведений перелік вхідної документації, зокрема, щодо пр. Слобожанський, 1-І, з якого вбачається, що ТОВ «Атлант» неодноразово зверталося до Дніпровської міської ради щодо оформлення документів на користування земельною ділянкою на пр.Слобожанський, 1- І у м. Дніпро:

- заява від 27.12.2016 № 38 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки;

- заява від 08.06.2017 № 49 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр.Слобожанський, 1-І у м.Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років;

- заява від 12.11.2018 № 632/а про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр.Слобожанський, 1-І у м.Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років.

Відповідно до ст.26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у випадку надання органом місцевого самоврядування відмови про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, дана відмова повинна бути вмотивована та прийнята виключно на пленарних засіданнях відповідної ради у вигляді рішення, дана відмова може бути оскаржена в судовому порядку.

Доводи про те, що відповідачем-2 до цього часу не оформлено землекористування спірною земельною ділянкою суд оцінює критично, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач-2 неодноразово звертався з відповідними заявами, однак не отримав рішення, яке мав би змогу оскаржити в судовому порядку.

З урахуванням положень ч.4 ст.376 ЦК України правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

17.06.2021 позивач подав до суду письмові пояснення (а.с.216-217), зазначивши, що листом від 09.03.2021 Дніпропетровська обласна прокуратура повідомили міську раду про наявність підстав для звернення до суду із позовною заявою в особі Дніпровської міської ради до ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна та демонтажу тимчасових споруд по пр. Слобожанському, 1І у м. Дніпрі. 23.04.2021 Дніпровською міською радою прийнято рішення №332/5 про надання ТОВ «Атлант" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1І по фактичному розміщенню автозаправної станції. Станом на момент прийняття вищезазначеного рішення заборон щодо надання дозволу ТОВ «Атлант» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1І по фактичному розміщенню автозаправної станції не було.

Так, рішенням Дніпровської міської ради № 332/5 від 24.03.2021 (а.с. 126-127) надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Атлант» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Слобожанському, 1І по фактичному розміщенню автозаправочної станції.

Господарський суд зазначає, що видання такого рішення свідчить про намір позивача передати правомочності володіння та користування цією земельною ділянкою відповідачу-2.

Як зазначено вище, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 у справі № 28/504-08 задоволено позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», визнано дійсним договір купівлі-продажу автозаправних станцій № 8-Д від 26.10.2008 та визнано за ТОВ «АЗС-Будсервіс» право власності на автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1217 га на пр. Газети Правда, 2-Г у м.Дніпропетровськ, яка складається з: літ. В-1 операторська, літ. Ж-1 навіс, № 1 резервуар, огорожа, мостіння; автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1302 га на пр. Газети Правда, 1-І у м. Дніпропетровськ, яка складається з: літ. 3-1 операторська літ. И-1 навіс; №1 резервуар, огорожа, мостіння, без додаткових актів вводу в експлуатацію.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021 № 245088299 (а.с. 29-34) державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І за ТОВ «АЗС-Будсервіс» проведено 30.12.2008. Підставою реєстрації вказано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008.

Рішенням у справі №31/166-09 від 04.08.2009 за позовом Прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровськ в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Савалан, ЛТД, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради про повернення земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії та припинення права власності (а.с.76-79) встановлено, що на час подання прокурором позову право власності на автозаправну станцію, що знаходиться на спірній земельній ділянці перейшло до іншої особи, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами; згідно наданих в матеріали справи третьою особою інформаційних довідок, станом на 31.07.09р., право власності на автозаправну станцію, що знаходиться на спірній земельній ділянці за адресою м.Дніпропетровськ, пр.Газети „Правда, буд. 1i зареєстровано за ТОВ „АЗС-Будсервіс..

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2009 у справі №28/504-08 касаційну скаргу Управління-інспекції Дніпропетровського архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровсійсої області від 05.12.2008 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду судом першої інстанції ухвалою від 28.10.2010 у справі № 8/173-10 (17-335-09(28/504-08) позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», Дніпропетровської міської ради, третя особа - ТОВ «Атлант» про визнання договору дійсним та визнання права власності на автозаправні станції залишено без розгляду.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021 № 245088299 (а.с. 29-34) державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І за ТОВ «Атлант» проведено 03.03.2010. Підставою реєстрації вказано договір купівлі-продажу ВММ №961650 реєстр № 259 від 23.02.2010, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М.

Прокурор зазначає, що ТОВ «АЗС-Будсервіс» в силу положень ч. 2 ст. 376 ЦК України не набуло права власності на нього, а тому не мало необхідний обсяг цивільної дієздатності. ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» під час реєстрації права власності на об`єкт автозаправної станції на пр. Слобожанський (ім. Газети «Правда»), 1-І у м. Дніпро та вчинення правочинів щодо цього майна були обізнаними та усвідомлювали самочинний характер будівництва зазначеного об`єкта нерухомості та неможливість набуття прав на нього у встановленому законом порядку, відсутність дійсних правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Частина 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає обов`язок державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1 ст.32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Станом на дату укладання договору купівлі-продажу № 259 від 23.02.2010 (посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М.) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містився запис про державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І за ТОВ «АЗС-Будсервіс» (проведено 30.12.2008, підстава реєстрації рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (ст. 328 Цивільного кодексу України).

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що у статті 215 Цивільного кодексу України визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Звичайно, що для цього має існувати відповідна правова підстава. Такою правовою підставою Цивільний кодекс України визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 203 загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України).

Матеріали справи не містять доказів визнання договору купівлі-продажу № 266 від 23.02.2010 недійсним в судовому порядку.

З огляду на все вищевикладене, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач-2 у своєму відзиві заявив про застосування позовної давності в частині вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права власності на автозаправочну станцію та припинення речових прав товариства на вказаний об`єкт нерухомості.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22.10.1996; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29.01.2013).

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

По-перше, за змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, необхідно з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

По-друге, для вирішення питання про те, чи міг суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність, необхідно з`ясувати, до якого різновиду позовів - віндикаційного чи негаторного - належить позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна - є негаторним.

Поки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, клопотання відповідача-2 про застосування позовної давності в частині вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права власності на автозаправочну станцію та припинення речових прав товариства на вказаний об`єкт нерухомості задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на Дніпропетровську обласну прокуратуру у розмірі 4540,00 грн..

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 20.08.2021

Суддя І.В. Мілєва