УХВАЛА

19 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/2019/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.

розглянувши касаційну скаргу ліквідатора Дочірнього підприємства "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" - арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.02.2021

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021

у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акробіохімсервіс"

до боржника Дочірнього підприємства "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 у справі

№ 916/2019/13, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021, якою серед іншого, відмовлено в задоволенні скарги арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. на бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України (вх.№3-1035/18 від 20.12.2018).

02.08.2021 ліквідатор Дочірнього підприємства "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" - арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович (далі - ліквідатор ДП "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" ПАТ "Укрмедпром") звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у справі № 916/2019/13 в якій скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції а також ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. на бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України та ухвалити нове рішення, яким погодити перелік ліквідаційної маси ДП "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" ПАТ "Укрмедпром".

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2019/13 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого,

Білоуса В.В., Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.08.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Погрябняка В.Я. у відпустці, розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату КГС ВС від 19.08.2021 № 29.3-02/2688 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи

№ 916/2019/13.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2019/13 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого,

Білоуса В.В., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 19.08.2021.

08.02.2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги ліквідатора ДП "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" ПАТ "Укрмедпром" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у справі № 916/2019/13, з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Однак, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Законодавцем у статті 9 КУзПБ встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство (основне провадження).

Відповідно до частини 1 статті 9 КУзПБ, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 9 КУзПБ визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Наведений в частині 3 статті 9 КУзПБ перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

У даному випадку в касаційному порядку оскаржується постанова апеляційного суду, предметом перегляду якої була ухвала місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні скарги арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. на дії чи бездіяльність Міністерства охорони здоровя України, можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 КУзПБ.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 ГПК України).

При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що за змістом частини 3 статті 9 КУзПБ при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини процесуального документа суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги ліквідатора ДП "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" ПАТ "Укрмедпром" на вказане судове рішення, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

Оскільки, ліквідатором ДП "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" ПАТ "Укрмедпром" подано касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у справі № 916/2019/13 предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 (в частині відмови в задоволенні скарги арбітражного керуючого на бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України), яка відповідно до частини 3 статті 9 КУзПБ не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись частинами 1, 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/2019/13 за касаційною скаргою ліквідатора Дочірнього підприємства "Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" - арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї документами (у тому числі квитанцію № 93590967 від 18.06.2021 на суму 2 270,00 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік