ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Черкаси справа № 925/871/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача Іщука Д.О. особисто, адвоката Чорноіваненка Д.О., відповідача Демченко А.М. за самопредставництвом, адвоката Тищенка Ю.П., третьої особи Денжанської О.С. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи-підприємця Іщука Дмитра Олександровича до Комунального підприємства «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Черкаської обласної ради про встановлення сервітуту та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець Іщук Дмитро Олександрович звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до комунального підприємства Черкасиоблкіно Черкаської обласної ради (далі також - відповідач), в якому просив суд:

встановити безоплатний безстроковий сервітут на приміщення адмінбудівлі літери А-ІІ, яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: № 32 площею 56,7кв.м, № 33' площею 1,0 кв.м, № 32' площею 2 кв.м., № 9' площею 6,3 кв.м., № 1 площею 20,8 кв.м., № 11 площею 11,9 кв.м., № 2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень;

зобов`язати комунальне підприємство Черкасиоблкіно Черкаської обласної ради надати фізичній особі-підприємцю Іщуку Дмитру Олександровичу доступ до приміщень адмінбудівлі літери А-ІІ, яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: № 32 площею 56,7кв.м, № 33' площею 1,0 кв.м, № 32' площею 2 кв.м., № 9' площею 6,3 кв.м., № 1 площею 20,8 кв.м., № 11 площею 11,9 кв.м., № 2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень;

відшкодувати понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована вчиненням відповідачем дій, які перешкоджають позивачу користуватися встановленим індивідуальним санвузлом в орендованому ним приміщенні, що порушує його права як орендаря.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.07.2020 року позовну заяву, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 07.07.2020 року, прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/871/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.08.2020 року, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Черкаську обласну раду.

Відповідач в особі свого представника 13.08.2020 року подав відзив на позовну заяву (вх. № 12403/20 т. 1 а.с. 93-96), у якому заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог, та зокрема вказав, що позивач користується спірним приміщенням на підставі договору № 9 від 23.06.2016 року оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності, строк дії договору становить 5 років, а тому вимога про встановлення безстрокового сервітуту суперечить умовах даного договору. Крім того, вимога позивача про встановлення безоплатного безстрокового сервітуту на приміщення мотивована його бажанням прокласти трубу водовідведення під стелею вказаних приміщень для облаштування окремого санвузла в орендованих приміщеннях. Проте, будь-яких документів дозвільного, проектно-кошторисного характеру на проведення капітального ремонту позивач не надав, тому відповідач не надає згоди на проведення цих робіт, оскільки їх проведення здійснюватиметься з порушенням державних будівельних норм і правил. При укладенні договору оренди приміщення сторонами було погоджено усі його істотні умови, спірна вимога позивача суперечить їм.

Ухвалою суду від 14.08.2020 року підготовче засідання відкладено на 24.09.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав суду:

28.08.2020 року заперечення (вх. № 13181/20 т. 1 а.с. 110-112), в якому просив відмовити відповідачу у поновленні пропущеного строку на подання відзиву у даній справі та не приймати відзив до розгляду;

28.08.2020 року відповідь на відзив (вх. № 13182/20 т. 1 а.с. 113-118), в якому спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, наполягав на задоволенні позову повністю;

24.09.2020 року заяву про зміну предмету позову (вх. № 14731/20 т. 1 а.с. 140-141), в якій просив розглядати свої вимоги в наступній редакції:

встановити Фізичній особі-підприємецю Іщуку Дмитру Олександровичу безоплатний сервітут на приміщення адмінбудівлі літери "А-ІІ", яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: №32 площею 56,7кв.м, №33' площею 1,0 кв.м, №32' площею 2кв.м., №9' площею 6,3 кв.м., №1 площею 20,8кв.м., №ІІ площею 11,9кв.м.,№2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень, на строк користування Іщуком Дмитром Олександровичем орендованим приміщенням у комунального підприємства «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради, а саме офісним приміщенням 1-го поверху адмінбудівлі літери "А-ІІ", загальною площею 42,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112;

зобов`язати комунальне підприємство Черкасиоблкіно Черкаської обласної ради надати фізичній особі-підприємцю Іщуку Дмитру Олександровичу доступ до приміщень адмінбудівлі літери А-ІІ, яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: №32 площею 56,7кв.м, №33' площею 1,0 кв.м, №32' площею 2 кв.м., №9' площею 6,3 кв.м., №1 площею 20,8кв.м., №ІІ площею 11,9 кв.м., №2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень.

Ухвалою суду від 24.09.2020 року заяву позивача про зміну предмету позову (вх. № 14731/20 від 24.09.2020 року) прийнято до провадження, за клопотанням відповідача, відкладено підготовче засідання на 13.10.2020 року.

Відповідач подав суду 13.10.2020 року заперечення на відповідь на відзив (вх. № 15773/20 т. 1 а.с. 159-162), в якому заперечив проти позовних вимог. Просив відмовити у їх задоволенні повністю, оскільки погодження на реконструкцію орендованого приміщення не надавав, а позивач не довів необхідності встановлення сервітуту належними доказами.

В підготовчому засіданні 13.10.20 року оголошено перерву до 11.11.2020 року.

Ухвалою суду від 11.11.2020 року за клопотанням позивача, продовжено строк вирішення спору у підготовчому провадженні, відкладено підготовче засідання на 08.12.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав суду 07.12.2020 року, 25.01.2021 року клопотання (вх. № 19054/20, вх.№ 1073/21, вх.№ 1074/21 т. 1 а.с. 197-198, а.с. 224-226, а.с. 233-259), в яких просив долучити до матеріалів справи додаткові докази в обґрунтування позовних вимог.

Ухвалами суду від 08.12.2020 року, 26.01.2021 року підготовче провадження у справі № 925/871/20 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті та відкладено розгляд справи по суті на 09.02.2021 року.

Представники сторін подали суду 08.02.2021 року, 10.02.2021 року письмові пояснення (вх. № 2076/21, вх.№ 2190/21 т.2 а.с. 1-2, а.с. 11-13) в яких підтвердили свої позиції, викладені в їх заявах по суті справи.

В судовому засіданні 09.02.2021 позивач і його представник позов з підстав, викладених у позовній заяві і заяві про зміну предмету позову, підтримали і просили суд задовольнити повністю, представники відповідача позов не визнали і просили суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у їх заявах по суті справи, представник третьої особи вирішення справи поклала на розсуд суду, в судовому засіданні оголошено перерву до 10.02.2021 року.

Згідно з ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні 10.02.2021 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані заяви по суті справи та з процесуальних питань, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав.

23.06.2016 року позивач - Фізична особа-підприємець Іщук Дмитро Олександрович, як орендар, та відповідач - Комунальне підприємство «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради, як орендодавець, уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності № 9 (далі Договір, а.с. 29-36), за умовами п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування приміщення І-го поверху адмінбудівлі літери "А-ІІ", загальною площею 42,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, вартість якого визначена згідно з актом оцінки та Методикою затвердженою Кабінетом Міністрів України і становить за експертною оцінкою 99590 грн. 73 коп. без ПДВ; 119508 грн. 88 коп. з ПДВ.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. майно передається в оренду для розміщення офісу 27,5 кв.м., складу 7,6 кв.м., складу-крамниці 7,1 кв.м.;

п. 1.3. межі орендованого майна визначаються план-схемою згідно з додатком № 5;

п. 2.1. орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі майна;

п. 2.2. передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається обласна рада, а орендар користується ним протягом строку оренди;

п.п. 5.1., 5.3., 5.6. орендар зобов`язався зокрема використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору; забезпечити збереження орендованого майна, запобігти його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; забезпечити належне утримання інженерних комунікацій (водопроводу, каналізації, електричних та опалювальних мереж), переданих в оренду разом з об`єктом оренди. У випадку аварії та проведення планових ремонтних робіт повідомити про це орендодавця;

п.п. 6.1.,6.3., 6.4. - визначено права орендаря зокрема на: використання орендованого майна відповідно до його призначення та умов цього Договору; внесення змін до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості; з письмової згоди орендодавця проведення переобладнання, перепланування, ремонту об`єкта оренди, ведення будівельні роботи на прибудинковій території. Дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена законодавством України), кошторису витрат та термін виконання робіт. Будівельні роботи на об`єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинними нормативними актами порядку, та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку;

п.п. 7.1., 7.2., 7.4. орендодавець зобов`язався зокрема передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором по акту приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором, а в разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки після державної реєстрації договору; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендарю користуватись орендованим майном на умовах цього договору; у разі здійснення орендарем невід`ємних поліпшень орендованого майна орендодавець зобов`язаний здійснювати контроль за виконанням таких поліпшень;

п. 11.1. договір укладено строком на 5 років, що діє з 23.06.2016 року до 22.06.2021 року включно.

Договір підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками та посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1242.

23.06.2016 року сторонами Договору складено акт прийому-передачі приміщення оренди, яке розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112 Комунальне підприємство «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради (т. 1 а.с. 171) відповідно до якого позивач прийняв приміщення І-го поверху адмінбудівлі загальною площею 42,2 кв.м.

Із заяви позивача від 17.07.2017 року вбачається звернення до відповідача щодо надання дозволу на проведення ремонтних робіт (поточний та капітальний ремонт, реконструкція, перепланування) в орендованому приміщенні з метою поліпшення стану орендованого майна із зазначенням видів робіт, зокрема п. 10 вказано - проведення окремих каналізаційних труб та установка санвузла і раковини, що потребує відокремлення новою стіною із гіпсокартону (т. 1 а.с. 44).

Відповідач листом № 78 від 07.08.2017 року повідомив позивача, про можливе проведення ремонтних робіт за умови надання належним чином оформленого кошторису ремонтних робіт, отримання письмового погодження та оформлення технічної документації Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» для проведення кожного виду ремонтних робіт на які потрібен відповідний дозвіл (капітальний ремонт, реконструкція, перепланування приміщення) та отримання письмового дозволу Черкаської обласної ради (т. 1 а.с. 45).

За твердженнями позивача у серпні 2017 року ним було проведено монтаж пластикової каналізаційної труби для водовідведення від санвузла позивача під стелею (що знаходиться в орендованому позивачем приміщенні) до санвузла загального користування, який знаходиться на першому поверсі адмінбудівлі в першому корпусі, та встановлено лічильник на воду. Після завершення монтажних робіт, труби водопостачання та водовідведення було закрито гіпсокартонним коробом, як в приміщенні санвузла позивача, так і в сусідніх приміщеннях через які труба водовідведення проходить до санвузла загального користування. На початку 2018 року встановлено та підключено насосну станцію, унітаз, раковину та змішувач та з березня 2018 року у позивача з`явився окремий санвузол.

Із акта обстеження технічного стану частини приміщення площею 42,2 кв.м. адмінбудівлі Комунального підприємства «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради, яке орендує Фізична особа-підприємець Іщук Дмитро Олександрович по договору оренди № 9 від 23.06.2016 року складеного 25.10.2017 року (т. 1 а.с. 49) вбачається, що комісією відповідача у складі 4-х осіб у зв`язку з ремонтними роботами в орендованому приміщенні позивача шляхом візуального обстеження встановлено зокрема становлення лічильника води марки Novator № 7821936 з показниками 00001,022 м.куб.

Позивач стверджує, що 13.09.2019 року насосна станція перестала працювати через зникнення частини каналізаційної труби від місця виходу зі стіни до місця з`єднання із загальною каналізаційною системою, про що заявлено ним як крадіжку.

Позивач листом від 28.10.2019 року звертався до відповідача, в якому просив надати пояснення щодо припинення постачання холодної води з серпня 2019 року та щодо причин зникнення частини каналізаційної труби, встановленої за рахунок позивача (т.1 а.с. 57)

16.03.2020 року третя особа Черкаська обласна рада листом № 01.1-30/411 повідомила позивача на його звернення від 31.01.2020 року, що пропонує звернутись до відповідача з повторним листом про відновлення каналізаційної системи санвузла, зазначає, що з отриманих додатків позивача здійснені роботи не є реконструкцією та не потребують погодження обласної ради, також пропонує привести у відповідність документацію щодо кошторису витрат та введення в експлуатацію вказаного санвузла (т. 1 а.с. 50).

Із заяви ОСОБА_1 від 18.06.2020 року, яка завірена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М., зареєстрована в реєстрі за № 620, вбачається, що він підтверджує проведення ним в серпні 2017 року монтажних робіт в орендованому на підставі договору оренди № 9 від 23.06.2016 року приміщенні Іщука Д.О., а саме ним встановлено лічильник води, проведено монтаж пластикової каналізаційної труби для водовідведенні від санвузла Іщука Д.О. до санвузла загального користування, змонтовано трубу водопостачання, на початку 2018 року встановлено та підключено насосну станцію, унітаз, раковину та змішувач.13.09.2019 року за зверненням Іщука Д.О. ним встановлено розгерметизацію каналізаційної системи, зникнення каналізаційної труби шляхом зрізу, місця виходу зі стіни закриті заглушкою та зашпакльовані. Після встановлення факту зникнення труби - доступ до санвузла загального користування співробітниками Комунального підприємства «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради йому обмежено (т.1 а.с. 43).

13.04.2020 року, 27.05.2020 року позивач звертався з письмовими вимогами до відповідача, в яких просив надати йому доступ до прилеглих приміщень та санвузла загального користування в першому корпусі адмінбудівлі, де знаходиться його майно, а саме: каналізаційні труби, усунути перешкоди у користуванні своїм та орендованим майном, відновити водопостачання в орендованому приміщенні, погодити дату, час для проведення ремонтних робіт для встановлення каналізаційної системи, не перешкоджати слідчим діям та забезпечити вільний доступ до каналізаційної системи та прилеглих приміщень адмінбудівлі (т. 1а.с. 58-63).

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивач 24.06.20.20 року звернувся до відповідача із заявою про встановлення безоплатного та безстрокового сервітуту, в якому просив укласти з ним договір про встановлення сервітуту на користування приміщеннями та санвузлом загального користування , в яких було прокладено трубу водовідведення, та які знаходяться в приміщенні І-го поверху адмінбудівлі літери "А-ІІ", загальною площею 42,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112. Наданя доступу до приміщень та санвузла загального користування, в яких ним було прокладено трубу водовідведення та які знаходяться в приміщенні І-го поверху адмінбудівлі літери "А-ІІ", загальною площею 42,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112 для монтажу та поновлення труби водовідведення (т. 1 а.с. 64-65).

Відповідач станом на день подачі позову відповіді на пропозицію щодо укладання договору не надав, що і стало причиною звернення позивача до суду.

Під час розгляду справи № 925/871/20 встановлено, що 22.09.2020 року відповідач листом № 87 звернувся до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради із заявою про проведення позапланової перевірки та встановлення факту порушень будівельних норм під час проведення реконструкції за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 112 орендованому приміщенні ФОП Іщуком Д.О. (т.1 а.с. 166)

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради листом № 19581-01-14 від 28.09.2020 року повідомило, що орендарем проведені будівельні роботи без дозволу балансоутримувача цих приміщень, а саме зроблено втручання в трубу водопостачання до пожежних гідрантів підприємства їх інженерних комунікацій, що призводить до пониження тиску подачі води протипожежної системи. У офісному приміщенні зроблено новий двірний отвір, а старі двірні отвори закладено. Також, у офісному приміщенні без дозволу встановлено сантехнічне обладнання унітаз, раковину та інше, приміщення яке слугувало складом та крамницею переобладнано під кухню, змінивши функціональне призначення цього приміщення (т. 1 а.с. 167).

На звернення відповідача від 22.09.2020 року щодо наявності дозволів у період з 2016 року по 2020 рік з питань проведення будівельних робіт, реконструкції, переобладнання приміщень за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 112 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради № 19579-01-9 від 28.09.2020 року повідомило про відсутність дозвільних документів у вказаний період за вказаною адресою (т.1 а.с. 166, 170).

Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про встановлення безоплатного сервітуту на приміщення адмінбудівлі літери "А-ІІ", яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: № 32 площею 56,7кв.м, № 33' площею 1,0 кв.м, № 32' площею 2кв.м., № 9' площею 6,3 кв.м., № 1 площею 20,8кв.м., № ІІ площею 11,9 кв.м., № 2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень, на строк користування Іщуком Дмитром Олександровичем орендованим приміщенням у комунального підприємства «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради, а саме офісним приміщенням 1-го поверху адмінбудівлі літери "А-ІІ", загальною площею 42,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112 та зобов`язання відповідача надати позивачу доступ до приміщень адмінбудівлі літери А-ІІ, яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: № 32 площею 56,7кв.м, № 33' площею 1,0 кв.м, № 32' площею 2 кв.м., № 9' площею 6,3 кв.м., № 1 площею 20,8 кв.м., № ІІ площею 11,9 кв.м., № 2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань найму (оренди). Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про найм (оренду) - параграфом 1 глави 58 ЦК України, а також розділом VІ параграф 5 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Закону України «Про оренду державного та комунального майна», норми якого з урахуванням предмету спору є спеціальними.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4, 6 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1, ч. 3 абз. 2, ч. 6 ст. 283, п. 2 ч. 1 ст. 287 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Орендодавцями щодо державного та комунального майна є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності.

Цивільним кодексом України встановлено, що:

за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 759);

особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 3 ст. 760);

наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця (ч. 3 ст. 773);

наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості (ст. 778);

сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом (ст. 395);

право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут) (ст. 401);

сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (ст. 402);

сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч.ч. 1-3 ст. 403);

право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту (ч.ч.1-2 ст. 404).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у відповідній редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

З аналізу зазначених норм вбачається, що об`єктом сервітуту може бути земельна ділянка (інші природні ресурси) та нерухоме майно.

Таким чином, однією з основних ознак сервітуту, який підлягає встановленню за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягнути згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

Тобто, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що обслуговування та користування належного йому майна є неможливим без обтяження сервітутом чужого майна.

З огляду на викладені обставини справи суд вбачає, що позивач є орендарем приміщення І-го поверху адмінбудівлі літери "А-ІІ", загальною площею 42,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності № 9 від 23.06.2016 року.

Пунктами 5.1., 6.1.,6.3., 6.4 Договору сторони обумовили, що орендар має право на використання орендованого майна відповідно до його призначення та умов цього Договору; внесення змін до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості; з письмової згоди орендодавця проведення переобладнання, перепланування, ремонту об`єкта оренди, ведення будівельні роботи на прибудинковій території. Дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена законодавством України), кошторису витрат та термін виконання робіт. Будівельні роботи на об`єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинними нормативними актами порядку, та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку а також орендар зобов`язався використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Без оформлення відповідних документів - кошторису ремонтних робіт, письмового погодження та оформлення технічної документації орендодавця - Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» для проведення кожного виду ремонтних робіт, на які потрібен відповідний дозвіл (капітальний ремонт, реконструкція, перепланування приміщення) та отримання письмового дозволу Черкаської обласної ради, на які вказано відповідачем у листі № 78 від 07.08.2017 року, позивачем у період з серпня 2017 року по лютий 2018 року проведено монтаж пластикової каналізаційної труби для водовідведення від санвузла позивача під стелею (що знаходиться в орендованому позивачем приміщенні) до санвузла загального користування, який знаходиться на першому поверсі адмінбудівлі в першому корпусі, встановлено лічильник на воду, встановлено та підключено насосну станцію, унітаз, раковину та змішувач для облаштування окремого санвузла в орендованому приміщенні за умови наявності санвузла загального користування.

З 13.09.2019 року, після виявлення факту зникнення каналізаційної труби від місця виходу зі стіни до місця з`єднання із загальною каналізаційною системою, позивач не мав можливості користуватись встановленим ним індивідуальним санвузлом та за відсутності згоди відповідача на відновлення каналізаційної системи звернувся до суду з вимогою про встановлення сервітуту.

Для встановлення сервітуту на площі спільного користування потрібно:

- встановити належний об`єкт, який відповідно до чинного законодавства може бути обтяжений сервітутом;

- довести факт відсутності можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном (доступ до нежитлових приміщень адмінбудівлі літери "А-ІІ", яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, б. 112, що згідно поверхового плану на приміщення мають наступні літери: №32 площею 56,7кв.м, №33' площею 1,0 кв.м, №32' площею 2кв.м., №9' площею 6,3 кв.м., №1 площею 20,8кв.м., №ІІ площею 11,9кв.м.,№2 площею 2,1 кв.м для прокладення труби водовідведення під стелею вказаних приміщень).

Проте, позивач не надав суду належні, допустимі та достовірні докази неможливості задовольнити власні потреби інакше, як шляхом встановлення сервітуту.

Проведення робіт зі встановлення індивідуального санвузла позивачем, як орендарем цього нерухомого майна, під час дії договору № 9 від 23.06.2016 року оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності, без погоджень орендодавця і балансоутримувача комунального майна суперечить умовам укладеного договору оренди нерухомого майна, відсутність можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права сервітуту, позивачем не доведені.

Разом з тим, в акті приймання позивачем орендованого приміщення від 23.06.2016 року зазначено про відповідність орендованого приміщення санітарним нормам. Враховуючи не доведення позивачем факту відсутності можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном (сервітуту), суд не вбачає події порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Доводи позивача, щодо необхідності встановлення сервітуту зводяться до забезпечення йому певного рівня комфорту в користуванні майном, проте реальної необхідності, підкріпленої доказами неможливості користування майном, для встановлення сервітуту позивачем не наведено.

Крім того, не доведено належними доказами факт неможливості користування загальними кімнатами для задоволення власних потреб, що знаходиться в межах будівлі відповідача та щодо яких заявлено позов, як єдиної можливості користування орендованим позивачем майном, а доводи неможливості користування санвузлами загального користування ґрунтуються виключно на суб`єктивному переконанні позивача та ніякими іншими доказами не обґрунтовуються.

Враховуючи викладені обставини справи і наведені норми законодавства, позовні вимоги позивача суд вважає недоведеними.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору і наведені норми законодавства суд надає перевагу доводам відповідача, викладеним у його запереченнях проти позову, а позов про встановлення сервітуту та зобов`язання вчинити дії визнає необґрунтованим, недоказаним і з цих підстав у його задоволенні відмовляє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Іщука Дмитра Олександровича до Комунального підприємства «Черкасиоблкіно» Черкаської обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Черкаської обласної ради про встановлення сервітуту та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 19.08.2021 року.

Суддя В.М. Грачов