ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2021 р. Справа № 924/630/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гранд палас 1, м. Хмельницький

про стягнення 5667,61 грн

встановив: акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернулось до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гранд палас 1", м. Хмельницький про стягнення 5667,61 грн боргу, з яких 1721,88 грн пені, 337,62 грн три проценти річних, 142,63 грн інфляційних втрат, 3465,48 грн збитків.

Ухвалою суду від 22.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості спожитого природного газу за договором постачання природного газу від 12.10.2019 №1610/18-ТЕ-34. Правовою підставою позовних вимог зазначає положення ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 20, 173-175, 193, 216, 218, 230, 231 ГК України.

Відповідач відзиву на позов не надав, причини не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвала суду направлялась на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернута до суду із відміткою відділення поштового зв`язку - "адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому судом враховуються положення ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

12.10.2018 між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Гранд палас 1» (споживач) укладено договір постачання природного газу №1610/18-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2 договору природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений у п. 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 2,0 тис. куб. м.

У п. 2.2 договору, зокрема зазначено, що споживач самостійно визначає планові обсяги, зазначені у п. 2.1 цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Відповідно до п. 2.4 договору допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі ± 5 відсотків від підтвердженого постачальником планового обсягу (номінацій) без узгодження сторін. Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.7 цього договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному періоді постачання газу.

Як передбачено п. 3.1 договору, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за період постачання означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим договором у відповідному періоді (п. 3.10 договору).

Згідно з п. п. 5.1, 5.2 договору ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. Ціна за 1000 куб.м газу на дату укладання договору становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40 гривень.

Відповідно до п. 5.4 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу за цим договором.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

У п. 6.2 договору сторони погодились, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим.

Відповідно до п. 6.3 договору оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача станом на 30.09.2015 поширювалася дія ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання»; 2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1 цього договору в разі, коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу; 3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача станом на 30.09.2015 поширювалася дія ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання» в частині відкриття поточного рахунка зі спеціальним режимом використання; 4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором; 5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 6.4 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу - погашається основна сума заборгованості.

Згідно з пп. 6 п. 7.2 договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

У п. 8.2 договору сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256.

Пунктом 8.7 договору передбачено, відповідальність за використання природного газу виключно на потреби, визначені п. 1.2 цього договору, за відповідність планових обсягів газу, зазначених в п. 2.1 цього договору, та фактично використаних і визначених в актах приймання-передачі, складених на підставі цього договору, несе виключно споживач.

Збитки, завдані одній із сторін внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою стороною своїх зобов`язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) стороною в порядку та розмірі, визначених законодавством (п. 8.9 договору).

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 10.3 договору).

Згідно з п. 11.3 договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору, зокрема, усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 2.3, 11.4 та 11.5 цього договору.

Відповідно до п. 12.1 договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 до 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

23.10.2018 сторонами до договору підписано додаткову угоду №1, якою, зокрема виклали в нових редакціях п. п. 2.1, 12.1 договору, визначивши передання споживачу з 01.10.2018 по 26.10.2018 природного газу орієнтовним обсягом 3,0 тис.куб.м та дію договору до 26.10.2018.

Додатковою угодою від 29.10.2018 №2 сторони погодили редакції п. п. 2.1, 12.1 договору, визначивши передання споживачу з 01.10.2018 по 31.10.2018 природного газу орієнтовним обсягом 3,5 тис.куб.м та дію договору до 31.10.2018.

У додатковій угоді від 07.11.2018 №3 сторони погодили передання споживачу з 01.10.2018 по 30.11.2018 природного газу орієнтовним обсягом 10,0 тис.куб.м (п. 2.1 договору), дію договору до 30.11.2018 (п. 12.1 договору) та ціну за 1000 куб.м газу з 01.11.2018 в розмірі 6235,51 грн (п. 5.2 договору).

03.12.2018 сторони уклали до договору додаткову угоду №4, в якій виклали розділи 1-12 договору в новій редакції.

Зокрема, згідно з п. 2.1 договору в новій редакції постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 57,936 тис. куб.м: жовтень 2018 року - 1,936 тис. куб.м:, листопад 2018 року - 10 тис. куб.м:, грудень 2018 року - 11тис. куб.м:, січень 2019 року - 12 тис. куб.м:, лютий 2019 року - 12тис. куб.м:, березень 2019 року 9 тис. куб.м:, квітень 2019 року - 3тис. куб.м.

Відповідно до п. 2.4 договору в новій редакції перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди.

Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припинити) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі ± 5 відсотків від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди (п. 2.5 договору в новій редакції).

Відповідно до п. 3.8 договору в новій редакції приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу.

Споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає той обсяг газу, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених у пункті 1.2. цього договору (пп. 3.8.1 договору в новій редакції).

Пунктом 3.13 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в прядку, визначеному пунктом 5.7. цього договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

3.13.1. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) * Ц * К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1. цього договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Ціна за 1000 куб.м газу становить 6235,51 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7482,61 гривень. Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу (п. п. 4.2, 4.3 договору в новій редакції).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1 договору в новій редакції).

За змістом п. 5.4 договору в новій редакції у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.

Згідно з п. 5.7 договору в новій редакції відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9. цього договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1. цього договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 цього договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Споживач зобов`язаний, зокрема прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 даного договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором; відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13 цього договору (п. 6.2 договору в новій редакції).

Відповідно до п. 7.2 договору в новій редакції у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 9.3 договору в новій редакції).

У п. 10.3 договору в новій редакції сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору, зокрема, усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 10.4 та 10.5 цього договору.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору в новій редакції).

У п. 11.2 договору в новій редакції вказано, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп.. 3.9.2, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абзац третій підп. 2 п. 6.4 цього договору застосовується з дня, зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в п. 12 цього договору та розміщується на офіційному сайті Постачальника.

Додаткова угода від 03.12.2018 діє з 01.12.2018.

Листом від 21.03.2019 відповідач просив позивача змінити адресу відповідача, зазначену у договорі.

19.03.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору, відповідно до п. 1 якої пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абз. третій підп. 2 п. 6.4 цього договору застосовуються сторонами з 01.03.2019.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 5 пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз. 1) підп. 3.9.2 п. 3.9, абз. четвертий підп. 5) п. 6.2, абз. другий підп. 2 п. 6.4 цього договору з 01.03.2019 втрачають чинність.

30.03.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №6, відповідно до п. 1 якої викладено пункт 2.1 договору в редакції: "2.1. Постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 43,492 тис.куб.м: жовтень 2018 року- 1,936 тис.куб.м, листопад 2018 року- 6,014 тис.куб.м, грудень 2018 року-8,937 тис.куб.м, січень 2019 року- 10,894 тис.куб.м, лютий 2019 року- 8,011 тис.куб.м, березень 2019 року- 5,500 тис.куб.м, квітень 2019 року- 2,200 тис.куб.м.

Додатковою угодою від 29.03.2019 № 7 сторони договору слова "Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", "ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" замінили словами "Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у відповідному відмінку.

24.04.2019 сторони уклали додаткову угоду №8 до договору, доповнивши п. 2.1 договору абзацом, яким передбачено, що у травні споживачу постачальником передається природний газ об`ємом 1,8 тис. куб. м. Також сторони погодили ціну за 1000 куб. м газу з 01.05.2019 в розмірі 7184,80 грн (п. 4.2 договору) та строк дії договору до 31.05.2019 (п. 11.1 договору).

Уклавши додаткову угоду від 27.05.2019 №9 сторони доповнили п. 2.1 договору абзацами в редакції, яка передбачає, що постачальник передає споживачу у червні-вересні 2019 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 6,300 тис.куб.м, в тому числі по місяцях: червень 2019 року 1,5, липень 2019 року 1,5, серпень 2019 року 1,5, вересень 2019 року 1,8 тис. куб.м. Крім того, викладено у новій редакції розділ 4 договору «Ціна природного газу». Зокрема, сторони передбачили (п. 4.4 договору), що з 01.05.2019 по 31.05.2019 споживач зобов`язується сплатити 7376,63 грн за 1000 куб.м з ПДВ; з 01.06.2019 по 30.06.2019 7747,43 грн за 1000 куб.м з ПДВ. Відповідно до нової редакції п. 11.1 договору він діє до 30.09.2019.

У додатковій угоді від 28.05.2019 №10 сторони узгодили обсяг газу, що поставляється у травні 2019 року, в розмірі 0,9 тис.куб.м (п. 2.1 договору).

Додатковими угодами від 27.06.2019 №11, від 31.07.2019 №12, від 27.08.2019 №13, від 12.09.2019 №14 сторони погодили доповнення п. п. 4.2 та 4.4 договору абзацами, якими передбачено, зокрема ціну за 1000 куб.м газу відповідно в розмірі 6853,30 грн з 01.06.2019 по 30.06.2019, 6075,44 грн з 01.07.2019 по 31.07.2019, 4810,734 грн без ПДВ з 01.08.2019 по 31.08.2019, 4650,8263 грн без ПДВ з 01.09.2019 по 30.09.2019.

У матеріали справи надано адресоване відповідачу повідомлення позивача (від 22.02.2019) про застосування 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абз. третій підп. 2 п. 6.4 договору.

Позивачем у матеріали справи надано підписані сторонами та скріплені відтисками печаток акти приймання-передачі природного газу відповідно до договору від 12.10.2018 №1610/18-ТЕ-34, а саме: від 31.10.2018 за жовтень 2018 року на суму 11481,25 грн (1,936 тис.куб.м), від 30.11.2018 за листопад 2018 року на суму 45000,43 грн (6,014 тис.куб.м), від 31.12.2018 за грудень 2018 року на суму 66872,10 грн (8,937 тис.куб.м), від 31.01.2019 за січень 2019 року на суму 81515,58 грн (10,894 тис.куб.м), від 28.02.2019 за лютий 2019 року на суму 59943,20 грн (8,011 тис.куб.м), від 31.03.2019 за березень 2019 року на суму 40421,08 грн (5,402 тис.куб.м), від 30.04.2019 за квітень 2019 року на суму 20045,92 грн (2,679 тис.куб.м), від 31.05.2019 за травень 2019 року на суму 8062,66 грн (1,093 тис.куб.м), від 30.06.2019 за червень 2019 року на суму 7278,20 грн (1,062 тис.куб.м), від 31.07.2019 за липень 2019 року на суму 6888,32 грн (1,13380 тис.куб.м), від 31.08.2019 за серпень 2019 року на суму 5915,30 грн (1,02467 тис.куб.м), від 30.09.2019 за вересень 2019 року на суму 11610,31 грн (2,08033 тис.куб.м); всього на суму 365034,35 гривень.

Також позивачем долучено до матеріалів справи витяг по операціях за договором №1610/18-ТЕ-34 за період з 01.10.2018 по 28.02.2021, в якій відображено надходження від відповідача коштів за договором всього на суму 365034,36 грн (13.11.2018 11481,25 грн, 10.12.2018 45000,43 грн, 18.01.2019 66872,10 грн, 14.02.2019 81515,58 грн, 26.03.2019 34643,20 грн, 05.04.2019 14300,00 грн, 19.04.2019 11000,00 грн, 15.05.2019 20045,92 грн, 14.06.2019 22157,05 грн, 09.07.2019 7278,20 грн, 23.07.2019 4326,20 грн, 10.09.2019 28888,82 грн, 16.09.2019 5915,30 грн, 23.10.2019 11610,31 грн).

Позивач звернувся до відповідача з актами-претензіями від 11.06.2019 на суму 1792,09 грн збитків за квітень 2019 року, від 15.11.2019 на суму збитків 693,64 грн за травень 2019 року, на суму збитків 83,97 грн за червень 2019 року, на суму збитків 63,31 грн за липень 2019 року, на суму збитків 76,65 грн за серпень 2019 року, на суму збитків 755,82 грн за вересень 2019 року, нарахованих на підставі п. п. 3.13, 5.7 договору та п. 1 р. 6 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2019 №2496, у зв`язку із наявністю різниці понад 5% між фактичним обсягом використаного за договором природного газу та замовленим у відповідному періоді.

У матеріали справи надано копії списків відправлення листів позивача, описів вкладенні у цінні листи, накладних відділення поштового зв`язку та конвертів із відмітками відділення поштового зв`язку про причини повернення кореспонденції відправнику.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір постачання природного газу №1610/18-ТЕ-34 від 12.10.2018 (із подальшими змінами), відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу в узгоджений період природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" до обов`язків споживачів природного газу віднесено забезпечення своєчасної та повної оплати вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина третя статті 13 цього Закону)

Згідно зі статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У п. 6.1 договору (п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №4) сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято природний газ, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їхніх печаток актами приймання-передачі природного газу за жовтень 2018 року - вересень 2019 року на загальну суму 365034,35 гривень.

У договорі (в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2018) сторони прямо передбачили обов`язок споживача в будь-якому випадку своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору в кількості, зазначеній в п. 2.1 договору (пп. 2 п. 5.3 та пп. 6 п. 6.2 договору).

Однак відповідач, проводячи розрахунки за отриманий згідно з договором природний газ, що підтверджується наданою позивачем випискою по операціях за період з 01.10.2018 по 28.02.2021, здійснив такі розрахунки частково з порушенням п. 5.1 договору.

У зв`язку із несвоєчасним здійсненням розрахунків за поставлений у лютому-липні 2019 року газ позивач просить стягнути з відповідача 1721,88 грн пені, 337,62 грн 3% річних та за поставлений у березні 2019 року газ - 142,63 грн інфляційних втрат.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у п. 7.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018) погодили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перерахунок пені у ІПС "Законодавство" по кожному акту приймання-передачі природного газу за заявлений період, враховуючи оплати відповідачем заборгованості за природний газ, та встановлено, що заявлені позивачем до стягнення 1721,88 грн пені нараховані в межах можливого, а, отже, вимога про стягнення 1721,88 грн пені є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат в ІПС "Законодавство", вважає, що останні нараховані правомірно, а тому позовні вимоги про стягнення 337,62 грн 3% річних та 142,63 грн інфляційних втрат є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 3465,48 грн суд виходить з такого.

Згідно з п. 3.13 та пп. 3.13.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином: якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період.

Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди від 20.03.2019 №6) постачальник передає споживачу у квітні 2019 року замовлений обсяг природного газу - 2,200 тис.куб.м.

Наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2019 підтверджується обсяг спожитого відповідачем у квітні 2019 року газу у обсязі 2,679 тис.куб.м. Таким чином, відповідач у квітні 2019 року фактично спожив природного газу у обсязі більшому, ніж узгоджено сторонами у п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди №6 від 20.03.2019).

Крім того, відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 28.05.2019 №10), Постачальник передає Споживачу у травні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 0,9 тис.куб.м. Актом приймання-передачі від 31.05.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 1,093 тис.куб.м, тобто в обсязі більшому на 0,19300 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9), Постачальник передає Споживачу у червні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 1,5 тис.куб.м. Актом приймання-передачі від 30.06.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 1,06200 тис.куб.м. З наведеного слідує, що відповідач в червні 2019 фактично спожив природний газ в обсязі, меншому на 0,43800 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9).

Також відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9), Постачальник передає Споживачу у липні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 1,5 тис.куб.м. Актом приймання-передачі від 31.07.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 1,13380 тис.куб.м. Таким чином, відповідач в липні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 0,36620 тис.куб.м. ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9).

Згідно з п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9) Постачальник передає Споживачу у серпні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 1,5 тис.куб.м. Актом приймання-передачі від 31.08.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 1,02467 тис.куб.м, тобто в обсязі, меншому на 0,47533 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9).

Крім того, згідно з п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9), Постачальник передає Споживачу вересні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 1,8 тис.куб.м. Актом приймання-передачі від 30.09.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі - 2,08033 тис.куб.м. Таким чином, відповідач в вересні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі більшому на 0,28033 тис.куб.м, ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 27.05.2019 №9).

Пунктом 6.3 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018) визначено, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування постачальнику збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 цього договору, у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Відповідно до п. 1 Розділу VІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015р (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5. При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1; 3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 3 Розділу VІ Правил за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог: 1) форма акта-претензії є довільною; 2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Згідно з п. 3.13 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018) розмір збитків визначається таким чином: пп. 3.13.1) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; пп. 3.13.2) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Згідно з ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із актами-претензією від 11.06.2019 та 15.11.2019, в яких вимагав від відповідача на підставі п. п. 3.13, 5.7 договору та п. 1 Розділу VІ Правил сплати збитків, розрахованих як різницю між замовленим на розрахункові періоди обсягом природного газу та фактичним обсягом спожитим відповідачем в ці розрахункові періоди природного газу за договором.

У матеріалах справи відсутні докази відшкодування відповідачем збитків у загальному розмірі 3465,48 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд зауважує, що відповідно до п. 2.4 договору перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Проте доказів того, що відповідач в порядку, передбаченому п. 2.4 договору, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці, матеріали справи не містять.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що нарахування збитків за відхилення договірного споживання обсягу газу передбачено умовами договору та те, що відповідачем не надано доказів визнання договору недійсним в цій частині, суд вважає нарахування позивачем збитків за порушення договірного споживання обсягу природного газу у квітні-вересні 2019 року правомірним.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку збитків, судом встановлено, що він відповідає обставинам справи щодо порушення відповідачем договірних величин споживання природного газу та є арифметично правильним, відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 3465,48 грн збитків підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гранд палас 1, м. Хмельницький про стягнення 5667,61 грн задовольнити.

Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гранд палас 1, м. Хмельницький, вул. Подільська, буд. 115 (код 41864374) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6 (код 20077720) 1721,88 грн (одну тисячу сімсот двадцять одну гривню 88 коп.) пені, 337,62 грн (триста тридцять сім гривень 62 коп.) три проценти річних, 142,63 грн (сто сорок дві гривні 63 коп.) інфляційних втрат, 3465,48 грн (три тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 48 коп.) збитків, 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 18.08.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6), 3 відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Подільська, 115). Всім рек. з пов. про вруч.