УХВАЛА

20 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 916/1417/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу"

на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021,

за позовом фермерського господарства "Агропівдень+"

до: державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу";

фізичної особи-підприємця Чеботаренка Никифора Михайловича

про стягнення 6 436 923,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" (далі - державне підприємство, скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 (дата виготовлення повного тексту постанови 28.07.2021) зі справи № 916/1417/20; направити справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва. Крім того, скаржник просить зупинити виконання спірних судових актів до закінчення їх касаційного перегляду.

Касаційна скарга державного підприємства не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Предметом даної касаційної скарги є рішення місцевого суду та постанова апеляційного господарського суду. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Так поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, яка не містить такого висновку та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому на підтвердження зазначених у касаційній скарзі підстав для скасування судових рішень і направленням справи на новий розгляд за пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України позивач має довести обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 (за сукупністю) частини другої статті 287 ГПК України (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України вбачається, що підставами касаційного оскарження оспорюваних судових актів у цій справі державне підприємство зазначає: пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України (вказуючи, що суд необґрунтовано відхилив клопотання скаржника про призначення судової технічної експертизи документів, на підставі яких ухвалені спірні судові акти, на предмет їх підроблення); пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 4 частини третьої статті 310 ГПК України (суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме: встановлено факт належного виконання робіт на підставі підроблених, на думку скаржника, первинних документів). Зазначені підстави узгоджуються з вимогами касаційної скарги про скасування оспорюваних судових актів та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Поряд із вказаним, державне підприємство третьою підставою касаційної скарги зазначає пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України. Однак скаржником не наводиться обґрунтування мотивів взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження. При цьому, посилаючись на зміст пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України ним не доводиться обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 (у сукупності) частини другої статті 287 ГПК України. Отже, вказана підстава для звернення із касаційною скаргою є необґрунтованою стосовно вимог про скасування судових актів з направленням справи на новий розгляд в контексті доводів про недослідження попередніми інстанціями доказів по справі щодо встановлення фактичних обставин у ній.

До того ж ненадання судами попередніх інстанцій оцінки усім обставинам справи та невірне застосування норми права, не є очевидним та явним виконанням приписів пункту п`ятого частини другої статті 290 ГПК України. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення стороною обставин справи та до переоцінки доказів, що вже здійснено судом апеляційної інстанції та з огляду на статус Верховного Суду й повноваження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання (2020 рік) даної позовної заяви) ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у 2020 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2 102 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що у 2020 році у справі № 916/1417/20 подано позов про стягнення 6 436 923,60 грн. за неналежне виконання договору від 13.12.2016 за № 1848-25/2016-ПР, з яких: 6 113 637,60 грн. боргу; 322 286 грн. вартості виконаних робіт; стягнення з відповідач-2 штрафу у сумі 1 000 грн. за договором поруки від 01.08.19.

Рішенням місцевого суду від 27.10.2020, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду від 22.07.2021 позов задоволено частково. Стягнуто 6 071 021,97 грн. боргу та 322 286 грн. вартості виконаних робіт, а всього 6 393 307,97 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Державне підприємство судові акти оскаржує в задоволеній частині позову. Отже, предметом касаційного розгляду є одна майнова вимога.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги, мав бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу, що складає 191 799,24 грн. [95 899,62 грн. (за 1 майнову вимогу) х 200%].

Додатки до касаційної скарги містять копію платіжного доручення від 06.08.2021 за № 1263, що підтверджує сплату судового збору за розгляд Верховним Судом касаційної скарги державного підприємства на спірні судові акти в сумі 182 130грн., через що наявна недоплата судового збору у сумі 9 669,24 грн.

Суд касаційної інстанції зазначає, що державному підприємству необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату (доплату) судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: у сумі 9 669,24грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, з урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Щодо клопотання скаржника про зупинення виконання спірних судових актів до закінчення їх касаційного перегляду Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга державного підприємства у справі № 916/1417/20 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, клопотання про зупинення виконання спірних судових актів до закінчення їх касаційного перегляду, буде розглянуте Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 зі справи № 916/1417/20 залишити без руху.

2. Надати державному підприємству "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити державному підприємству "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк