ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 року м. Дніпро Справа № 904/7170/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 р.

(суддя Фещенко Ю.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 23.06.2021р.)

у справі

за позовом Виконуючого обов`язки керівника

Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області

( м. Нікополь, Дніпропетровська область )

в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації

( м. Дніпро )

та Апостолівської районної державної адміністрації

( м. Апостолове, Апостолівський район, Дніпропетровська область )

до Приватного акціонерного товариства "Криворіжрибсільгосп"

( с. Нова Зоря, Криворізький район, Дніпропетровська область )

про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду № 5 від 30.06.2005 р. та зобов`язання повернути земельну ділянку

( з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 17.02.2021 р. )

Фещенко Ю.В

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Виконувач обов`язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації ( далі - Позивач-1 ) та Апостолівської районної державної адміністрації ( далі - Позивач - 2 ) до Приватного акціонерного товариства "Криворіжрибсільгосп" ( далі - Відповідач ), в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд: розірвати договір оренди земельної ділянки водного фонду № 5 від 30.06.2005 р. загальною площею 106,2887 га, кадастровий номер :02:049:0001, у тому числі під ставками - 70,5093 га, пасовища - 31,3600 га, під господарськими шляхами і прогонами - 2,6005 га, під гідротехнічними спорудами - 1,8189 га, 30.06.2005 р. між Апостолівською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Криворіжрибсільгосп"; зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" повернути державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду загальною площею 106,2887 га, кадастровий номер :02:049:0001, у тому числі під ставками - 70,5093 га, пасовища - 31,3600 га, під господарськими шляхами і прогонами - 2,6005 га, під гідротехнічними спорудами - 1,8189 га, за актом приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач здійснює нецільове використання спірної земельної ділянки, здійснював користування водним об`єктом без наявності відповідного дозволу, чим допустив порушення Водного кодексу України. При цьому, відповідно до листа сектору Держводагенства у Дніпропетровській області № 335/ДП/21-20 від 15.12.2020 р. встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" за період з 04.06.2017 р. по 15.12.2020 р. за отриманням дозволу на спеціальне водокористування не зверталось. Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" протягом дії договору оренди використовувало спірну земельну ділянку з порушенням вимог Водного кодексу України, а саме: без наявності дозволу на спеціальне водокористування. Відповідачем також допущено порушення пункту 29 договору щодо утримання гідротехнічних та інших споруд, приналежних до водного об`єкту, у задовільному стані, що також є істотним порушенням умов договору. Також, у позовній заяві Прокурором вказано про підстави звернення із вказаним позовом до суду, а саме: наявність порушення інтересів держави, нездійснення їх захисту органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Так, Позивач тривалий час не звертається до суду із позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду № 5 від 30.06.2005 р. та зобов`язання повернути земельну ділянку.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 р. позовну заяву Виконуючого обов`язки керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишено без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що Прокурором на час звернення з відповідним позовом до суду не доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді - не дотримано порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у підпунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 - не підтверджує наявність підстав для представництва Прокурора інтересів держави в суді, а також не здійснення або неналежним чином здійснення компетентний орган захисту інтересів держави в суді.

Як зазначає суд першої інстанції - не дочекавшись відповіді відповідних органів на звернення Прокурора протягом розумного строку ( листи від 17.12.2020 р.: Позивачу-1 такий лист надіслано поштою 18.12.2020 р.; Позивачу-2 вручено нарочно 17.12.2020 р. ), 31.12.2020 р. Виконувач обов`язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звертається до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації ( Позивач-1) та Апостолівської районної державної адміністрації ( Позивач-2 ).

При цьому, судом критично оцінено твердження Прокурора, відносно того, що Дніпропетровській обласній державній адміністрації та Апостолівській районній державній адміністрації з червня 2020 року було відомо про факт незаконного використання спірної земельної ділянки, а отже останні мали всі підстави для звернення до суду на захист власних інтересів та інтересів держави, оскільки направлення прокурором, починаючи з червня 2020 року, запитів з приводу надання інформації щодо вжитих заходів та запиту щодо іншої інформації щодо об`єктів водного фонду та відповідні відповіді на вказані запити не є підставою, передбаченою ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", якою Прокурор фактично надає відповідному органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, а саме ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. ст. 53, 162, 174, 226 ГПК України, суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку щодо відсутності у прокурора підстав на звернення до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Апостолівської районної державної адміністрації, що потягло неправомірну відмову у судовому захисті прав держави у спірних правовідносинах та необгрунтоване обмеження права прокурора на реалізацію конституційних повноважень з представництва її інтересів у справі № 904/7170/20, що відповідно до ст. ст. 275, 280 ГПК України є підставою для її апеляційного оскарження.

Водночас, на думку Скаржника, зазначена ухвала суду першої інстанції порушує принцип правової визначеності, оскільки провадження у справі було відкрито, недоліків позовної заяви встановлено не було, а тому Прокурор, як учасник справи, обґрунтовано розраховував на реалізацію своїх повноважень в цьому судовому процесі. При цьому, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду не надано суду доказів того, що інтереси держави потребували невідкладного захисту та надання Позивачам достатнього часу для реагування на стверджування Прокурором порушення інтересів держави.

Скаржник наголошує на тому, що наданими до позовної заяви доказами, доведено факт того, що з грудня 2019 року по грудень 2020 року Нікопольська місцева прокуратура неодноразово зверталась до Апостолівської районної державної адміністрації та Дніпропетровської обласної державної адміністрації та фактично надано можливість позивачам відреагувати на виявлені порушення інтересів держави, що відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18. Повідомлення про наявність підстав для представництва інтересів держави в суді від 17.12.2020 р. Нікопольською місцевою прокуратурою у цей же день ( 17.12.2021 р. ), направлено на офіційну електронну адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації та скеровано до Апостолівської районної державної адміністрації, про що є відповідна відмітка на листі-повідомленні. Так, будучи обізнаними про наявність порушень інтересів держави, захист яких був покладений на Апостолівську райдержадміністрацію та Дніпропетровську облдержадміністрацію, останні не вжили належних заходів цивільно-правового характеру для припинення вказаних порушень. Позов до суду місцевою прокуратурою подано 31.12.2020 р., тобто через 14 днів, після направлення повідомлення про наявність підстав для представництва інтересів держави, що свідчить про надання прокуратурою розумного строку для самостійного звернення за захистом порушеного права держави на спірні земельні ділянки.

При цьому Скаржник зазначає, що суд залишив поза увагою, що Дніпропетровська обласна адміністрація повністю підтримала позовні вимоги Прокурора.

Відтак, на думку Скаржника, необгрунтованими є висновок суду про недотримання Прокурором порядку повідомлення позивачів про звернення до суду і надання їм розумного строку для самостійного звернення за захистом порушеного права.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Сторони не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, присутній у судовому засіданні представник Відповідача надав пояснення в яких не погоджувався з доводами апеляційної скарги, вважав її безпідставними і необґрунтованими.

Від Позивача-1 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника облдержадміністрації, правову позицію органів прокуратури, викладену в апеляційній скарзі облдержадміністрація ( Позивач - 1 ) підтримує в повному обсязі.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 904/7170/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Кощеєв І.М., судді - ОСОБА_1, Чус О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2021 р. поновлено строк на подання апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 10.08.2021 р..

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 р. визначено для розгляду справи № 904/7170/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І. М. ( доповідач ), судді: Чус О.В., Орєшкіна Е.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021 р. справу № 904/7170/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І. М. ( доповідач ), суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В.

Позивачі не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників позивачів.

У судовому засіданні 10.08.2021 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

6. Встановлені судом обставини справи

Виконувач обов`язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Апостолівської районної державної адміністрації до Приватного акціонерного товариства "Криворіжрибсільгосп", в якій, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 17.02.2021 р., просить суд: розірвати договір оренди земельної ділянки водного фонду № 5 від 30.06.2005 р. загальною площею 106,2887 га, кадастровий номер :02:049:0001, у тому числі під ставками - 70,5093 га, пасовища - 31,3600 га, під господарськими шляхами і прогонами - 2,6005 га, під гідротехнічними спорудами - 1,8189 га, 30.06.2005 р. між Апостолівською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Криворіжрибсільгосп"; зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" повернути державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду загальною площею 106,2887 га, кадастровий номер :02:049:0001, у тому числі під ставками - 70,5093 га, пасовища - 31,3600 га, під господарськими шляхами і прогонами - 2,6005 га, під гідротехнічними спорудами - 1,8189 га, за актом приймання-передачі у стані не гіршому порівняно з тим, у якому Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" одержало її в оренду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач здійснює нецільове використання спірної земельної ділянки, здійснював користування водним об`єктом без наявності відповідного дозволу, чим допустив порушення Водного кодексу України. При цьому, відповідно до листа сектору Держводагенства у Дніпропетровській області № 335/ДП/21-20 від 15.12.2020 р. встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" за період з 04.06.2017 р. по 15.12.2020 р. за отриманням дозволу на спеціальне водокористування не зверталось. Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Криворіжрибсільгосп" протягом дії договору оренди використовувало спірну земельну ділянку з порушенням її цільового використання та вимог Водного кодексу України.

Також, у позовній заяві Прокурором вказано про підстави звернення із вказаним позовом до суду, а саме: наявність порушення інтересів держави, нездійснення їх захисту органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Так, Позивач тривалий час не звертається до суду із позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду № 5 від 30.06.2005 р. та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Прокурор посилається на наявний у матеріалах справи наявний запит № 75-111 вих 19 від 31.10.2019 р., яким Нікопольська місцева прокуратура повідомила Дніпропетровську облдержадміністрацію про факт використання спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням, та запропоновано вжити відповідні заходи. На вказаний лист Дніпропетровська обласна державна адміністрація листом № 13-2063/0/139-19 від 05.12.2019 р. повідомила, що юридичним департаментом облдержадміністрації у межах компетенції було розглянуто лист Апостолівської райдержадміністрацію щодо питань нецільового використання земельних ділянок та направлено його для розгляду за належністю до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Додатково до листа № 13-2063/0/139-19 від 05.12.2019 р. Дніпропетровською обласною державною адміністрацією повідомлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області організовуються заходи державного контролю з вказаного питання.

Також, 02.12.2020 р. прокуратурою за № 04/40-6202 вих-20 до Дніпропетровської облдержадміністрації направлено запит щодо заходів вжитих облдержадміністрацією щодо розірвання вищевказаних договорів оренди з ПрАТ «Криворіжрибсільгосп» у зв`язку із нецільовим використанням земельних ділянок водного фонду. На вказаний запит Дніпропетровська обласна державна адміністрація листом № 2-7871/0/261-20 від 10.12.2020 р. повідомила, що наразі направлено запит до ГУ Держгеокадастру для отримання актуальної інформації про результати перевірки.

Крім того, Нікопольською місцевою прокуратурою направлялись запити до Апостолівської райдержадміністрації від 18.06.2020 р. за № 04/40/1-1414 вих 20, від 11.08.2020 р. за № 04/40/1-1717 вих20, від 02.12.2020 р. за № 04/40/1-2361 вих 20 щодо надання інформації про вжиті до ПрАТ «Криворіжрибсільгосп» заходи стосовно нецільового використання, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :02:049:0001, площею 106,2887 га. Однак, листами Апостолівської РДА № 34-881/0/268 від 30.06.2020 р., № 34-1074/0/268-20 від 18.08.2020 р. повідомлено про те, що 26.09.2019 р. відбулось засідання районної комісії з питань організації надання у користування на умовах оренди водних об`єктів, розташованих на землях державної власності на території Апостолівського району, щодо порушення цільового призначення водного об`єкта ПрАТ «Криворіжрибсільгосп». Листом № 34-1477/0/268-20 від 07.12.2020 р. Апостолівською райдержадміністрацією повідомлено про те, що позов про розірвання договору не пред`явлено у зв`язку з відсутністю видатків на судовий збір.

В подальшому, керуючись частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Прокурор повідомив про наявність підставі для представництва інтересів держави в суді щодо розірвання договору оренди № 5 від 30.06.2005 р. та повернення земельної загальною площею 106,2887 га, кадастровий номер :02:049:0001, а саме: листом від 17.12.2020 р. було повідомлено Апостолівську районну державну адміністрацію ( лист отримано 17.12.2020 р., про що є відповідна відмітка на листі-повідомленні ); листом від 17.12.2020 р. було повідомлено Дніпропетровську обласну державну адміністрацію ( лист було надіслано поштовим зв`язком 18.12.2020 р. ).

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Прокурора та Відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду скасуванню, виходячи з наступного.

За висновком суду першої інстанції, оскільки Прокурор, не дочекався відповіді зазначеного органу на звернення протягом розумного строку та звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі цього органу, то це означає, що він не дотримався передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку представництва, що є підставою для залишення його позову без розгляду. На підтвердження свого такого висновку суд першої інстанції послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у п.п. 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Колегія суддів не може погодитись з вищенаведеними висновками місцевого господарського суду щодо застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки застосований судом підхід є занадто формалізованим та таким, що не охоплює усіх особливостей цього спору, адже критерій "розумності" строку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, має визначається з урахуванням сукупності багатьох чинників.

Так, зміст висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, якими керувався суд першої інстанції, полягає у тому, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених Прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення Прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту ( зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави ), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо Прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

За висновком господарського суду першої інстанції, у вказаних висновках йдеться про необхідність надання уповноваженому органу "розумного строку" для звернення з позовом, який обраховується з моменту повідомлення про намір Прокурора звернутись до суду, тому листи Прокурора ( повідомлення, передбачені ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" ) від 17.12.2020 р. ( Позивачу-1 такий лист надіслано поштою 18.12.2020 р.; Позивачу-2 вручено нарочно 17.12.2020 р. ) - не є належними доказами дотримання Прокурором встановленого порядку, оскільки не дочекавшись відповіді зазначених органів на звернення Прокурора протягом розумного строку, 31.12.2020 р. Виконувач обов`язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звертається до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Апостолівської районної державної адміністрації.

Втім, такий висновок місцевого господарського суду зроблений без належного урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, в яких насправді йдеться про необхідність надання уповноваженому органу розумного строку "після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави". Таким чином, вирішальним для висновку про дотримання прокурором приписів вказаної статті не є встановлення тривалості часового проміжку, який минув між повідомленням про намір звернення до суду, надісланим Прокурором на адресу уповноваженого органу, та поданням позову. Натомість тривалість саме цього періоду не завжди є вирішальною у питанні дотримання прокурором приписів ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Аналогічний висновок міститься у численних постановах Верховного Суду, в тому числі у постанові від 15.07.2021 р. у справі № 910/7916/20, та у постанові від 20.07.2021 р. у справі № 908/2153/20 р.

Так, у матеріалах справи наявний запит № 75-111 вих 19 від 31.10.2019 р., яким Нікопольська місцева прокуратура повідомила Дніпропетровську облдержадміністрацію про факт використання спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням, та запропоновано вжити відповідні заходи. На вказаний лист Дніпропетровська обласна державна адміністрація листом № 13-2063/0/139-19 від 05.12.2019 р. повідомила, що юридичним департаментом облдержадміністрації у межах компетенції було розглянуто лист Апостолівської райдержадміністрацію щодо питань нецільового використання земельних ділянок та направлено його для розгляду за належністю до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Додатково до листа № 13-2063/0/139-19 від 05.12.2019 р. Дніпропетровською обласною державною адміністрацією повідомлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області організовуються заходи державного контролю з вказаного питання. Також, 02.12.2020 р. прокуратурою за № 04/40-6202 вих-20 до Дніпропетровської облдержадміністрації направлено запит щодо заходів вжитих облдержадміністрацією щодо розірвання вищевказаних договорів оренди з ПрАТ «Криворіжрибсільгосп» у зв`язку із нецільовим використанням земельних ділянок водного фонду. На вказаний запит Дніпропетровська обласна державна адміністрація листом № 2-7871/0/261-20 від 10.12.2020 р. повідомила, що наразі направлено запит до ГУ Держгеокадастру для отримання актуальної інформації про результати перевірки. Крім того, Нікопольською місцевою прокуратурою направлялись запити до Апостолівської райдержадміністрації від 18.06.2020 р. за № 04/40/1-1414 вих 20, від 11.08.2020 р. за № 04/40/1-1717 вих20, від 02.12.2020 р. за № 04/40/1-2361 вих 20 щодо надання інформації про вжиті до ПрАТ «Криворіжрибсільгосп» заходи стосовно нецільового використання, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :02:049:0001, площею 106,2887 га. Однак, листами Апостолівської РДА № 34-881/0/268 від 30.06.2020 р., № 34-1074/0/268-20 від 18.08.2020 р. повідомлено про те, що 26.09.2019 р. відбулось засідання районної комісії з питань організації надання у користування на умовах оренди водних об`єктів, розташованих на землях державної власності на території Апостолівського району, щодо порушення цільового призначення водного об`єкта ПрАТ «Криворіжрибсільгосп». Листом № 34-1477/0/268-20 від 07.12.2020 р. Апостолівською райдержадміністрацією повідомлено про те, що позов про розірвання договору не пред`явлено у зв`язку з відсутністю видатків на судовий збір.

Разом з тим, як зазначалося раніше, в подальшому, керуючись частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Прокурор повідомив про наявність підстав для представництва інтересів держави в суді щодо розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, а саме: листом від 17.12.2020 р. було повідомлено Апостолівську районну державну адміністрацію ( лист отримано 17.12.2020 р., про що є відповідна відмітка на листі-повідомленні ); листом від 17.12.2020 р. було повідомлено Дніпропетровську обласну державну адміністрацію ( лист було надіслано поштовим зв`язком 18.12.2020 р. ) і лише 31.12.2020 р. Виконувач обов`язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звертається до Господарського суду Дніпропетровської області.

Таким чином судом першої інстанції не враховано, що у даному випадку орган, уповноважений державою на захист порушених інтересів, мав достатньо часу для здійснення своїх повноважень, після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, однак цього не здійснив, доказів протилежного не надав.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність залишення позову Прокурора у даній справі без розгляду ґрунтується на формальній та неповній оцінці наявних у справі доказів без урахування сукупності всіх встановлених обставин справи, а також доводів Прокурора про необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення з цим позовом до суду, яке спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності використання земельних ділянок водного фонду та недопустимості нецільового використання земельної ділянки, у зв`язку з тим, що органи, уповноважені державою на здійснення відповідних повноважень, належним чином їх не виконують.

Колегія суддів також зауважує, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, якими керувався місцевий господарський суд під час дослідження спірного у даному апеляційному провадженні питання, Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. При цьому жодних посилань на те, що такий "розумний строк" починає свій перебіг саме з моменту повідомлення прокурора про намір звернутись до суду, вказана постанова не містить. Натомість критерій "розумності", який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, стосується строку, що обчислюється з моменту виявлення органом такого порушення, і він має визначитися з урахуванням багатьох чинників, в тому числі, тих обставин, коли уповноваженому органу стало відомо про порушення інтересів держави, чи була у нього об`єктивна можливість подати протягом цього "розумного строку" позов самостійно, чи існує необхідність невідкладного звернення за захистом порушених прав з урахуванням ризиків пропуску позовної давності або настання збитків чи неможливості у подальшому виконати рішення суду тощо.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду 20.07.2021 р. у справі № 908/2153/20 р.

Згідно з частиною 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами частин 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на таке, висновок суду першої інстанції про те, що підстави для представництва Прокурором інтересів держави у даній справі з урахуванням лише тієї обставини, що не дочекавшись відповіді зазначених органів на звернення Прокурора протягом розумного строку Прокурор звернувся з позовом до господарського суду, без урахування та оцінки решти встановлених обставин та чинників не можна визнати обґрунтованим та таким, що зроблено з правильним урахуванням вищевикладених висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 щодо застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Натомість колегія суддів вважає, що у даному випадку обставина не володіння уповноваженим органом інформацією про діяльність Відповідача на вказаному об`єкті та не обізнаності про порушення інтересів держави у сфері використання земельних ділянок водного фонду та недопустимості нецільового використання земельної ділянки, а також невчинення цим органом жодних дій з метою усунення виявлених Прокурором порушень протягом року, свідчать про неналежне здійснення державною адміністрацією захисту законних інтересів держави та про наявність підстав для захисту інтересів держави саме Прокурором. Водночас, наявність достатнього проміжку часу, який минув між повідомленням та зверненням до суду, не спростовує позиції Прокурора щодо наявності підстав для розгляду його позову по суті.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу знайшли своє підтвердження.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали про залишення позову без розгляду, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції ( ч. 3 ст. 271 ГПК України).

10. Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 р. у справі № 904/7170/20 скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області за результатами розгляду справи № 904/7170/20 здійснити розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 р. у справі № 904/7170/20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.08.2021 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна