ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2021 р. Справа № 910/2082/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 21.04.2021 (повний текст складено 26.04.2021, суддя Чинчин О.В.)

у справі №910/2082/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення заборгованості у розмірі 6838436,37 грн.

за участю секретаря судового засідання Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача Борисенко Д.В.,

- відповідача Новіков С.Ю.

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (надалі - відповідач/скаржник) про стягнення заборгованості у розмірі 6 838 436,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за Договором транспортування природного газу № від 12.12.2019 щодо сплати грошових коштів за позитивні добові небаланси замовника послуг транспортування природного газу у січні 2020 року, у зв`язку зі зміною оператором газотранспортної системи (відповідачем) в односторонньому порядку маржинальної ціни продажу природного газу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/2082/21 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача вартість позитивного небалансу за січень 2020 року у розмірі 6838436,50 грн та судовий збір у розмірі 102576,55 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

В акті врегулювання щодобових небалансів відповідач вказав, що оператор ГТС застосовує метод розрахунку маржинальної ціни придбання/ продажу відповідно до п. 7, п. 11, п. 14, п. 15 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи. Втім, при визначенні щоденної вартості балансуючих дій, відповідач зазначив ціну за 1000 куб. м природного газу, яка існувала не в момент вчинення балансуючих дій, а по завершенню періоду - після 31.01.2020, тобто після неправомірного оновлення таких цін відповідачем на інформаційній платформі.

Відповідач як оператор ГТС здійснив перерахунок маржинальної ціни купівлі-продажу природного газу за січень 2020 року і тим самим скасував попередні маржинальні ціни, що були опубліковані та доведені замовникам послуг транспортування протягом січня 2020 року.

Після завершення періоду постачання та переходу у власність природного газу оператором ГТС у лютому 2020 року було змінено суттєві умови договору - вартість товару, який було раніше придбано. Ціна, яка була оприлюднена 11.02.2020, внесена до акту врегулювання щодобових небалансів, датованого 31.01.2020.

Такі дії відповідача, за висновком суду першої інстанції, суперечать принципу й суті запровадженого добового балансування та свідчать про порушення норм ГК України та ЦК України, якими виключається можливість зміни істотних умов договору в односторонньому порядку.

За висновком суду першої інстанції, вартість газу за позитивний небаланс, який мав місце у січні 2020 року, складається за цінами природного газу, які існували на кожен день надання балансуючих дій, а не за цінами, зміненими після закінчення вказаного періоду.

Дослідивши обсяги зафіксованих у акті №01-2020- від 31.01.2020 щодобових небалансів позивача за договором та з огляду на результати оприлюдненої щоденно ціни природного газу для небалансів протягом січня 2020 року на офіційному веб-сайті відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтовану вартість позитивного небалансу позивача в розмірі 32307853,87 грн.

Враховуючи часткову оплату відповідачем обсягів позитивного небалансу за січень 2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку про заборгованість відповідача за договором транспортування природного газу в розмірі 6838436,50 грн, яка підлягає до стягнення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/2082/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" відмовити у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору, понесені відповідачем при оскарженні судового рішення, покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За твердженням скаржника, місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано закон, який не підлягає застосуванню, в спірних правовідносинах, а саме статті 4, 526, 530, 632, 691 ЦК України, не застосований закон, який підлягав застосуванню, а саме абз. 1 ч. 1 статті 632 ЦК України, статтю 32, ч. 2 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу", статтю 10 Закону України "Про природні монополії" та положень п.п. 3, 4, 17 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи.

Порушення норм процесуального права полягає в тому, що оскаржуване рішення не містить оцінки судом жодного доводу та жодних доказів, наданих відповідачем в ході розгляду вказаної справи, в тому числі висновків Регулятора в листі від 13.03.2020 №2929/16.3.2/7-20, що маржинальні ціни продажу/ придбання природного газу за кожну газову добу січня 2020 року були сформовані виходячи з фактичної вартості природного газу, придбаного відповідачем внаслідок здійснення балансуючих дій в січні 2020 року.

Суд першої інстанції не проаналізував наявність або відсутність обов`язків суб`єктів ринку природного газу стосовно дотримання вимог щодо здійснення господарської діяльності, що визначені спеціальним законодавством, не дослідив правову природу послуги балансування та врегулювання добового небалансу, не з`ясував обставин справи щодо неправомірної поведінки позивача в січні 2020 року, не дослідив обов`язки позивача у спірних правовідносинах, не дослідив механізм врегулювання добового небалансу, невірно визначив алгоритм та метод визначення маржинальної ціни продажу та придбання природного газу в січні 2020 року, не врахував практику Верховного Суду у справах з аналогічних підстав та предмету позову, не надав оцінку висновку науково-правової експертизи Інституту держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 04.08.2020 №126/141- Е.

На переконання скаржника, не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що є порушенням вимог статей 86, 236, 238 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, наслідком чого стало порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм процесуального права, а саме статей 2, 7, 11, 13, 42, 73-79, 86, 236, 237, 238 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/2082/21; розгляд справи призначено на 09.06.2021.

31.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

31.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, в якому позивач посилається на висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №910/6208/20.

09.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшли письмові пояснення.

09.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У судовому засіданні 09.06.2021 суд оголосив про відмову в задоволенні клопотання про залучення третьої особи.

Крім того, у судовому засіданні 09.06.2021 суд протокольно ухвалив оголосити перерву до 12.07.2021.

11.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшли письмові пояснення.

Присутній у судовому засіданні 12.07.2021 представник позивача підтримав клопотання про витребування додаткових доказів; представник відповідача не заперечував стосовно задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши представників сторін колегія суддів, враховуючи вимоги статті 269 ГПК України, дійшла висновку про часткове задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" про витребування додаткових доказів.

Крім того, 12.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги; відкладено розгляд справи №910/2082/21 на 09.08.2021; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надати до Північного апеляційного господарського суду:

- розрахунок подобової вартості природного газу, придбаного Оператором ГТС внаслідок отримання послуг балансування, яка формувалася протягом січня 2020 року;

- розрахунок подобової вартості природного газу, придбаного Оператором ГТС внаслідок отримання послуг балансування протягом січня 2020 року після її перегляду Оператором, виходячи із вартості природного газу внаслідок отримання послуг балансування;

- первинні документи на підтвердження розрахунків подобової вартості природного газу, придбаного Оператором ГТС внаслідок отримання послуг балансування, а саме: 1) яка формувалася протягом січня 2020 року та 2) яка була переглянута Оператором ГТС за результатами газового місяця січня 2020 року;

- первинні документи на підтвердження обсягу понесених оператором витрат на балансування, а також правильності обрахунку плати з урахуванням пунктів 4, 7, 8, 11, 17 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС;

- документальне підтвердження (договори, додаткові угоди, акти приймання-передачі, номінації/реномінації, первинні бухгалтерські документи та інше) на підтвердження вчинення Оператором ГТС фізичного та комерційного балансування в січні 2020 року у відповідності до вимог розділів ХІІІ та ХІV Кодексу ГТС;

- документальне підтвердження впливу укладених відповідачем із АТ "НАК "Нафтогаз України" договорів, додаткових угод наприкінці січня 2020 року на зміну вартості природного газу внаслідок їх укладення;

- документальне підтвердження впливу укладених відповідачем із АТ "НАК "Нафтогаз України" договорів, додаткових угод наприкінці січня 2020 року на остаточний обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну добу звітного місяця та остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу, розрахунок яких здійснюється відповідно до положень пунктів 4, 7, 8, 11, 17 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС.

19.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 подало письмові пояснення, до яких додані розрахунок подобової вартості природного газу, придбаного оператором ГТС внаслідок послуг балансування в січні 2020 року, акт врегулювання щодобових небалансів №01-2020- від 31.01.2020, копії договорів купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій та інших потреб, додаткові угоди до них, акти приймання-передачі природного газу та платіжних доручень, лист НКРЕКП №88/16.3/9-21 від 22.01.2021.

30.07.2021 до суду надійшли додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром".

В судовому засіданні 09.08.2021 було оголошено перерву до 18.08.2021 відповідно до статті 216 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 21.04.2021 у справі №910/2082/21 без змін.

В обґрунтування свого відзиву позивач зазначав, що висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, викладені у постанові від 20.04.2021 у справі №910/6208/20 щодо порядку формування відповідачем маржинальної ціни в січні 2020 року не були предметом позовних вимог та підстав позову у даній справі. У даній справі предмет позову - стягнення недоотриманої вартості позитивного балансу за газовий місяць - січень 2020 року, а питання про перегляд маржинальних цін, встановлення їх обґрунтованості чи необґрунтованості позивачем не ставилось. При цьому, за твердженням позивача, операції з купівлі-продажу природного газу замовниками послуг транспортування внаслідок здійснення оператором ГТС балансуючих дій вчиняються сторонами договору транспортування щодобово за результатами визначення величини добових небалансів за результатами кожної газової доби із застосуванням відповідної маржинальної ціни придбання або продажу.

Позивач зазначає, що за висновком Верховного Суду відповідач мав право після завершення періоду постачання та переходу у власність природного газу змінювати ціну як суттєву умову договору купівлі-продажу внаслідок перегляду маржинальної ціни лише за існування відповідних підстав, а саме: реальне вчинення фізичного балансування газотранспортної системи, а також придбання послуг балансування у спосіб, встановлений Кодексом ГТС та статтею 35 Закону України "Про ринок газу". Таких доказів про використання придбаного у НАК "Нафтогаз України" природного газу в якості балансуючого газу відповідач суду не подав. На переконання позивача, відповідач здійснив підміну понять, видавши звичайні договори купівлі-продажу природного газу за начебто отримані послуги балансування, що передбачені Кодексом ГТС, які вплинули на кінцеву величину маржинальної ціни відповідно до статті 35 Закону України "Про ринок газу".

Позивач вказує, що Верховний Суд у справі №910/6208/2 виклав думку, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли помилкових висновків щодо порядку застосування положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та Закону України "Про ринок природного газу" та не дослідили усі докази, на які посилався відповідач.

На переконання позивача, правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №910/6208/20 фактично визначають додаткові питання, які мають з`ясувати суди першої та апеляційної інстанції при перегляді раніше винесених рішень, з урахуванням поданих в матеріали справи доказів. Визначений перелік додаткових питань для з`ясування дозволить суду апеляційної інстанції переглянути саме цю справу №910/2082/21 за позовом ТОВ "Трансгазпром" в тій правовій площині, яку визначив касаційний суд, з метою недопущення неправильного застосування норма матеріального та процесуального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 розгляд справи відкладався у зв`язку з задоволенням клопотання позивача про витребування додаткових доказів на підтвердження обставин, про з`ясування яких наголошено у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №910/6208/20, та на яку посилається відповідач в якості обґрунтування необхідності скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідач у своїх поясненнях (на виконання ухвали суду від 12.07.2021) зазначав, що надання розрахунку щодобової вартості природного газу, придбаного Оператором ГТС унаслідок отримання послуг балансування, яка формувалась протягом січня 2020 року по договорам з АТ "НАК "Нафтогаз України" є неможливим, ураховуючи те, що попередня (така, що не є остаточною) ціна газу формувалась на підставі попередніх даних щодо ціни газу згідно положень договорів з НАК "Нафтогаз України" з урахуванням п. 4.1. вищеуказаних Договорів.

Тобто на момент формування попередньої вартості первинні документи, а саме, зокрема, акти приймання-передачі були відсутні оскільки такі складаються в кінці місяця з урахуванням усього об`єму природного газу переданого у відповідному місяці та його остаточної вартості. Таким чином, розрахунок попередньої вартості і має визначення попереднього, оскільки розраховується орієнтовно без урахування остаточної вартості, зокрема без урахування можливої зміни ціни, зокрема за додатковими угодами.

Крім того, відповідач зазначав, що у матеріалах справи наявні всі документи, докази та первинні документи та підтвердження обсягу понесених оператором витрат на балансування в січні 2020 року у відповідності до положень законодавства. Разом з тим в матеріалах справи наявні всі без виключення договори купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій в січні 2020 року. Будь-яких інших договорів для забезпечення здійснення балансуючих дій в січні 2020 року не укладалось.

Відповідач зазначав, що маржинальна ціна продажу природного газу - це вартість газу, який Оператор фактично придбав для фізичного балансування газотранспортної системи, мінус величина коригування.

Пунктами 14-16 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (у редакції до 31.08.2020) установлено, що величина коригування, визначена в пунктах 9, 11 та 12 цієї глави, становила 10%. Обов`язок оператора газотранспортної системи, під час розрахунку маржинальної ціни продажу, застосовувати величину коригування, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу перевищує допустиме відхилення.

З акту урегулювання щодобових небалансів №01-2020- від 31.01.2020 вбачається, що обсяг добового небалансу замовника починаючи з 02.01.2020 по 31.01.2020 перевищував допустиме відхилення.

Оскільки у вищевказані дні позивачем було перевищено допустиме відхилення, то ТОВ "Оператор ГТС України" для розрахунку маржинальної ціни продажу було застосовано величину коригування у 10%, що у повній мірі відповідає імперативним вимогам Кодексу ГТС.

У свою чергу, 01.01.2020 позивачем до газотранспортної системи подано природний газ в об`ємі, що не перевищує допустиме відхилення, у зв`язку з чим, Оператором ГТС для розрахунку маржинальної ціни придбання природного газу в січні 2020 для позивача не застосовував величину коригування, як наслідок, маржинальна ціна продажу природного газу для ТОВ "Трансгазпром" в січні 2020 року дорівнювала вартості газу, який Оператор ГТС фактично придбав для фізичного балансування газотранспортної системи в розрізі кожної доби.

Таким чином, на переконання відповідача, у матеріалах справи наявні первинні документи (копії актів приймання передачі природного газу по договорам з НАК "Нафтогаз України", копії платіжних доручень на підтвердження понесених витрат) на підтвердження правильності обрахунку маржинальної ціни з урахуванням пунктів 7, 8, 11, 14, 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС. Правильність визначення маржинальної ціни природного газу підтверджено листом НКРЕКП № 88/16.3/9-21 від 22.01.2021.

Відповідач до пояснень від 16.07.2021 також надав суду лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 22.01.2021 №88/16.3/9-21, у якому Комісія зазначила, що маржинальні ціни продажу/придбання природного газу за кожну газову добу січня 2020 року були сформовані виходячи з фактичної вартості природного газу, придбаного Товариством унаслідок здійснення балансуючих дій у січні 2020 року. ТОВ "Оператор ГТС України" не мало визначати розмір маржинальних цін продажу/придбання природного газу у січні 2020 року у будь-якому іншому розмірі, ніж у тому, який відповідає фактично понесеним витратам Оператора ГТС на придбання природного газу для потреб фізичного балансування газотранспортної системи у січні 2020.

Позивач у своїх додаткових поясненнях б/н від 29.07.2021 зазначав, що фактично Оператор ГТС підтверджує здійснення ним балансуючих дій замовників послуг транспортування протягом січня 2020 року виключно укладанням та виконанням договору купівлі-продажу природного газу від 01.01.2020 із продавцем НАК "Нафтогаз України" та відповідними актами приймання-передачі природного газу, які в свою чергу, жодним чином, ані прямо, ані опосередковано не підтверджують вчинення подобових балансуючих дій упродовж кожної доби січня 2020 року з метою урегулювання щодобових небалансів замовників послуг транспортування протягом кожної доби січня 2020 року. Позивач зазначав, що для врівноваження обсягу газу у газотранспортній системі відповідач мав право та можливість піднімати газ із газосховища або закачувати до газосховища надлишки газу та зберігати природний газ в обсязі, що перебільшує потребу на конкретну газову добу або місяць для забезпечення потреб балансування на наступні газові періоди (місяці). Однак, відповідачем не надано жодного документа на підтвердження подальшого руху природного газу після його придбання у НАК "Нафтогаз України", в яких обсягах він був використаний для балансування системи та реальних витрат відповідача. Крім того позивач зазначав, що з наданого відповідачем розрахунку щодобової вартості природного газу, придбаного Оператором ГТС унаслідок послуг балансування в січні 2020 року лише убачається щодобовий розподіл обсягів газу, прийнятих відповідачем від НАК "Нафтогаз України", який перші 28 днів січня становив 13551,000 тис. куб. м і лише 29-31 січня мав значення 1267,875 тис. куб. м та 38 038,250 тис. куб. м.

У даному випадку, беручи до уваги значну численність замовників послуг транспортування та щоденну унікальність показань небалансів кожного з них, щоденні показники балансування відповідача в обсязі 13551,000 тис. куб. м, протягом 28 днів поспіль є такими, що обґрунтовано піддаються сумніву.

Явка представників сторін.

В судове засідання 18.08.2021 з`явилися представники сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/2082/21, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник ТОВ "Трансгазпром" в судовому засіданні заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у поясненнях, заслухавши думку представників учасників справи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (Оператор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" (Замовник), керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс) уклали Договір № транспортування природного газу від 12.12.2019 (далі - Договір транспортування), відповідно до умов п. 2.1 якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (т. 1, а.с. 8-20).

Терміни і визначення, що не наведені в цьому договорі, використовуються у значеннях, встановлених у Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексі (розділ І Договору транспортування).

Відповідно до п. 2.2 Договору транспортування послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.8 Договору транспортування передбачено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору.

Пунктом 3.1 Договору транспортування визначені зобов`язання Оператора, до яких належить в тому числі:

- своєчасне надання послуг належної якості;

- розміщення на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс;

- здійснення у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок Замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з п. 4.2 Договору транспортування замовник має право:

- отримувати від Оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки;

- замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям;

- отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором;

- передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим договором;

- отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором;

- користуватись іншими правами, передбаченими договором та чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.1 Договору транспортування вартість послуг розраховується:

- розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором;

- транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором;

- балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

За умовами п. 7.2 Договору транспортування, Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.tsoua.com.

Відповідно до п. 7.3 Договору транспортування, тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

У Розділі ІХ Договору транспортування сторони узгодили умови щодо визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них.

Так, згідно з п. 9.1 Договору транспортування у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

Відповідно до п. 9.2 Договору транспортування у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Згідно з п. 9.4 Договору транспортування у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення.

Відповідно до п. 11.1 Договору транспортування, послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

Згідно з п. 11.4. Договору транспортування, врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє з дати, наступної за датою внесення рішення органу ліцензування про видачу оператору ліцензії на провадження діяльності з транспортування природного газу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не раніше 01.01.2020, до 31.12.2020, а в частині розрахунків до їх повного виконання. (п.17.1 Договору транспортування).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору транспортування відповідач 31.01.2020 склав Акт №01-2020- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року, за яким Оператор здійснив врегулювання щодобових небалансів Замовника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" та визначив, що обсяг позитивного добового небалансу становить 4953,00419 тис. куб. м загальною вартістю 25469417,50 грн з ПДВ (т. 1, а.с. 25-26), яка підлягає виплаті Замовнику.

Згідно Примітки Акту №01-2020-, Оператор ГТС застосовує метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до п. 7, п. 11, п. 14, п. 15 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи.

21.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" здійснив на користь позивача виплату за добовий небаланс в сумі 25469417,50 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача за 21.02.2020 із зазначенням призначення платежу: "плата за добовий небаланс за 2020 рік зг. дог № від 12.12.2019 в т.ч. ПДВ" (т. 1, а.с. 27).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 01.01.2020 в інформаційній платформі оператора ГТС та на його веб-сайті в мережі Інтернет https://tsoua.com/ була відсутня інформація про маржинальні ціни придбання/продажу природного газу на поточну та наступну газову добу, інформація оприлюднювалась із запізненням на один день протягом січня 2020 року. За твердженням позивача, 11.02.2020 - через 11 днів після завершення газового місяця та періоду постачання, відповідач в односторонньому порядку змінив маржинальну ціну придбання природного газу за весь газовий місяць - січень 2020 року, у зв`язку з чим зменшилась виплата за позитивний небаланс на користь позивача, яка за розрахунком останнього становить 6 838 436,37 грн і підлягає стягненню з відповідача, оскільки зміна в односторонньому порядку істотної умови договору, в даному випадку ціни природного газу, не допускається.

За поясненнями відповідача, наведеними у відзиві на позов та додаткових поясненнях, які подані в суді апеляційної інстанції, відповідач провів оптимізацію свого портфелю угод на купівлю блакитного палива, чим зміг досягнути зменшення на 20% вартості природного газу, що закуповувався та використовувався для забезпечення балансуючих потреб в січні 2020 року, уклавши 31.01.2020 з продавцем НАК "Нафтогаз України" додаткові угоди до договорів купівлі-продажу природного газу від 01.01.2020 про зменшення закупівельної ціни природного газу з 6635,00 грн без ПДВ до 5434,00 грн без ПДВ за 1000 куб. м (т. 1, а.с. 103-136).

Таким чином, фактичні витрати Оператора ГТС на здійснення балансуючих дій на кожну газову добу січня 2020 року були зменшені та підлягали врахуванню при розрахунку маржинальних цін та відповідно при визначенні остаточної вартості добових небалансів для кожного учасника ринку. В результаті маржинальна ціна для оплати Оператором ГТС позитивних небалансів за січень 2020 року була скоригована в сторону зменшення та становила 5434,00 грн (за 1000 куб м без ПДВ для першої газової доби - 01.01.2020).

Таким чином, відповідачем фактично підтверджується зменшення маржинальної ціни купівлі/продажу добових небалансів після зменшення ціни природного газу при його купівлі за додатковими угодами із НАК "Нафтогаз України" від 31.01.2020.

Отже при визначенні маржинальної ціни позитивних добових небалансів позивача відповідач визначив ціну за 1000 куб. м природного газу, яка існувала не в момент здійснення щодобового балансування, а по завершенню періоду - після 31.01.2020, тобто після укладення додаткових угод та актів приймання-передачі природного газу із НАК "Нафтогаз України".

Таким чином, спір у справі виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю підстав у відповідача змінювати ціну природного газу, відповідний обсяг якого Оператор за договором транспортування зобов`язаний викупити у Замовника, який допустив позитивний добовий небаланс за результатами звітного періоду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Ціною у господарських зобов`язаннях, згідно з приписами Господарського кодексу України (далі - ГК України) є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування (частина 1 статті 189 ГК України).

Відповідно до частини 3 статті 189 ГК України суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Згідно з частиною 1 статті 190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Державні регульовані ціни, у розумінні частин 1-2 статті 191 ГК України, запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення".

За приписами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (стаття 632 ЦК України).

Відповідно до статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Якщо продавець прострочив виконання обов`язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про природні монополії", приписи зазначеного Закону регулюють діяльність суб`єктів природних монополій у сферах: транспортування природного і нафтового газу трубопроводами; розподілу природного і нафтового газу трубопроводами; зберігання природного газу в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності із зберігання природного газу (ліцензійними умовами).

Організаційно-правові засади функціонування ринку природного газу, у тому числі доступу до газотранспортних систем, врегульовано Законом України "Про ринок природного газу".

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Оператор газотранспортної системи розробляє кодекс газотранспортної системи за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу та подає його Регулятору на затвердження. Після затвердження Кодексу газотранспортної системи Регулятором оператор газотранспортної системи розміщує його на своєму веб-сайті (частина 1 статті 33 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з частиною 1 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками.

Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи.

Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах.

Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Відповідно до частини 2 статті 35 цього Закону розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

У пункті 9.2 договору транспортування сторони узгодили, що у разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу газотранспортної системи.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 затверджено Кодекс газотранспортної системи (далі - Кодекс), який згідно з пунктом 2 глави 1 Розділу І цього є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) терміни, що використовуються в цьому Кодексі, мають такі значення:

договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

базова ціна газу (далі - БЦГ) - ціна природного газу, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю, транспортування та зберігання природного газу та розміщується оператором газотранспортної системи на власному веб-сайті щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця;

балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації;

фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу;

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;

плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу;

портфоліо балансування - сукупність подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу;

послуга балансування - послуга, що надається оператору газотранспортної системи на підставі відповідного договору купівлі-продажу природного газу, необхідного для врегулювання короткострокових коливань попиту та пропозицій на природний газ, що не є короткостроковим стандартизованим продуктом.

Замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D) (Пункт 1 глави 1 розділу ХІV Кодексу).

Глава 5 розділу ХІV Кодексу "Послуги балансування".

Оператор газотранспортної системи має право закуповувати послуги балансування, якщо короткострокові стандартизовані продукти не можуть задовольнити потреби у підтримці оптимальної роботи газотранспортної системи або за відсутності ліквідності торгівлі короткостроковими стандартизованими продуктами (пункт 1).

Послуги балансування мають бути закуплені у ринковий спосіб через прозору та недискримінаційну процедуру публічних закупівель відповідно до чинного законодавства (пункт 3).

Оператор газотранспортної системи зобов`язаний оприлюднювати на своєму веб-сайті інформацію про закуплені послуги балансування та понесені відповідні витрати за кожний рік отримання таких послуг. Така інформація оприлюднюється протягом двох місяців з дати закінчення року отримання послуг балансування (пункт 5).

Послуга балансування надається оператору газотранспортної системи на умовах відповідних договорів про надання послуги балансування (пункт 6).

За змістом пунктів 1-2 глави 6 розділу ХІV Кодексу оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень). У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Оператор газотранспортної системи на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово не пізніше ніж о 15:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 14:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D) надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс (пункт 3 глави 6 Розділу ХІV Кодексу).

Відповідно до пункту 4 глави 6 Розділу ХІV Кодексу плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

За приписами пунктів 6-7 глави 6 Розділу ХІV Кодексу плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс. Для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що застосовується відповідно до пунктів 8 - 12 цієї глави.

Згідно з пунктом 8 глави 6 Розділу ХІV Кодексу для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується (крім випадку обсягів небалансу, який виник у рамках виконання спеціальних обов`язків, в установленому порядку покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"), визначається як:

маржинальна ціна продажу природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним (тобто коли подачі замовника послуг транспортування природного газу протягом газової доби перевищують його відбори);

маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі).

Відповідно до пункту 9 глави 6 Розділу ХІV Кодексу маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу розраховуються для кожної газової доби таким чином:

1) маржинальна ціна продажу є найменшим з таких значень:

найнижча ціна продажу будь-якого короткострокового стандартизованого продукту, стороною якого є оператор газотранспортної системи, що відноситься до газової доби (D);

середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу (D), зменшена на величину коригування;

2) маржинальна ціна придбання є найбільшим з таких значень:

найвища ціна придбання будь-якого короткострокового стандартизованого продукту, стороною якого є оператор газотранспортної системи, що відноситься до газової доби (D);

середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу (D), збільшена на величину коригування.

Пунктом 10 глави 6 Розділу ХІV Кодексу встановлено, що з метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни оператором газотранспортної системи використовується інформація про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором.

У випадку непогодження Регулятором відповідно до пункту 10 цієї глави торгової платформи маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання розраховуються для кожної газової доби таким чином:

маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування;

маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування (пункт 11 глави 6 Розділу ХІV Кодексу).

Відповідно до п. 12 глави 6 Розділу ХІV Кодексу у випадку якщо відповідно до пунктів 9 - 11 цієї глави визначення маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу є неможливим, формування ціни здійснюється наступним чином:

маржинальна ціна продажу визначається відповідно до ціни закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), зменшеної на величину коригування;

маржинальна ціна придбання визначається відповідно до ціни закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), збільшеної на величину коригування;

ціна закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), публікується оператором газотранспортної системи на інформаційній платформі та/або на його веб-сайті.

Згідно з п. 13 глави 6 Розділу ХІV Кодексу Оператор газотранспортної системи разом з наданням замовникам послуг транспортування інформації про їх добовий небаланс зобов`язаний повідомляти про застосований метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу.

Величина коригування, визначена в пунктах 9, 11 та 12 цієї глави, становить 10 % (пункт 14 глави 6 Розділу ХІV Кодексу).

Відповідно до пункту 17 глави 6 Розділу ХІV Кодексу на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Верховний Суд висловився щодо правового врегулювання вказаних правовідносин в постанові від 20.04.2021 у справі № 910/6208/20, зазначивши, що для визначення розміру плати за позитивні небаланси необхідне комплексне врахування як положень Кодексу, так і Закону України "Про ринок природного газу".

Згідно з приписами статті 35 зазначеного Закону, для визначення розміру плати за небаланси ключовим є установлення обґрунтованих та реальних витрат оператора. Такі витрати повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та об`єктивними. Це слід розуміти таким чином, що внаслідок включення їх до ціни небалансу, жодна зі сторін правовідносин не повинна зазнавати обмежень або переваг, а процедури їх формування повинні бути зрозумілими і доступними. Сама суть оплати небалансу має на меті уникнути випадків, які призводять до необґрунтованих фінансових втрат, оскільки повинна бути співмірною із реальними, понесеними витратами та не слугувати методом (механізмом) для маніпуляційних дій задля отримання додаткового прибутку однією зі сторін.

При цьому, Верховний Суд у п.п. 6.4-6.8 указаної постанови зазначив, що детальний алгоритм дій щодо розрахунку плати за добовий небаланс визначено главою 6 Розділу ХІV Кодексу ГТС. Зміст пункту 3 глави 6 Розділу ХІV Кодексу ГТС зобов`язує оператора ГТС, на підставі попередніх алокацій, надати позивачу інформацію стосовно розрахунку попередньої вартості за добовий небаланс. Не дивлячись на те, що Кодекс ГТС не містить тлумачення такого терміну як "попередня", а стосовно ціни газу роз`яснено терміни "базова ціна", "маржинальна ціна", які мають відповідний порядок формування, можна зробити висновок, що попередня вартість, виходячи із значення самого терміну "попередня" є орієнтовною і не указує на її остаточність.

Водночас остаточна ціна за добовий небаланс визначається як маржинальна ціна, яка відповідно до пункту 11 глави 6 Розділу ХІV Кодексу ГТС складається із зменшеної на величину коригування вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за газову добу. Послуга балансування безпосередньо пов`язана із купівлею-продажем природного газу, необхідного для врегулювання коливань попиту.

З наведеного слідує, що згідно з пунктом 7 глави 6 Розділу ХІV Кодексу остаточна (маржинальна) ціна ураховує (коригує) різницю між цінами.

З урахуванням вищенаведеного можна дійти висновку, що установлена попередня вартість за добовий небаланс, може бути скоригована під час визначення остаточної плати, що впливає на загальний обсяг понесених витрат у розумінні статті 35 Закону України "Про ринок природного газу".

Тобто при аналізі правильності формування розрахунку остаточної ціни за відповідний небаланс, дослідженню підлягає як визначення маржинальної ціни, так і самих втрат оператора внаслідок вчинення балансуючих дій, про що також зазначено у пункті 4 глави 6 Розділу ХІV Кодексу.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що Оператор ГТС зобов`язаний визначати маржинальну ціну продажу/придбання природного газу в січні 2020 року, яка б відповідала фактично понесеним витратам на придбання природного газу для потреб фізичного балансування газотранспортної системи (внаслідок отримання послуг балансування) в січні 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що для отримання послуг балансування відповідач уклав договори купівлі-продажу природного газу від 01.01.2020 №№ 200100000, 200100001, 200100002, 200100005, 200100006 для забезпечення балансуючих дій та інших потреб протягом січня 2020 року, додаткові угоди до вказаних договорів від 31.01.2020, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, платіжні доручення про сплату вартості газу за умовами договорів купівлі-продажу природного газу.

Так, 01.01.2020 між відповідачем та АТ "НАК "Нафтогаз України" укладено договори купівлі-продажу природного газу №№ 200100000, 200100001, 200100002, 200100005, 200100006, предметом яких є зобов`язання продавця передати у власність покупцеві протягом січня 2020 року природний газ для забезпечення балансуючих дій та інших потреб покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договорів купівлі-продажу, ціна за 1000 куб. м газу для першої газової доби передачі газу (РСР) становить 6 635,00 грн без ПДВ.

31.01.2020 між АТ "НАК "Нафтогаз України" та відповідачем укладено додаткові угоди до вказаних договорів, відповідно до яких зменшена ціна газу за першу газову добу до 5 434,00 грн без ПДВ.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 АТ "НАК "Нафтогаз України" передав, а відповідач прийняв у власність імпортований природний газ для забезпечення балансуючих дій та інших потреб відповідно до умов вказаних договорів в редакції додаткових угод до них. За отриманий природний газ відповідач сплатив повну вартість на користь продавця.

Першою газовою добою відповідно до укладених договорів купівлі-продажу природного газу є дата підписання договорів, тобто 01.01.2020. Ціна за кожні 1000 куб. м газу без ПДВ для кожної наступної доби передачі газу, наступних за першою газовою добою, визначається відповідно до формули, зазначеної в п. 4.2 договорів.

Згідно з приміткою в Акті врегулювання щодобових небалансів № 01-2020- від 31.01.2020 за газовий місяць січень 2020 року відповідач застосував метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до п.7, п.11, п.14, п.15 глави 6 розділу XIV Кодексу, тобто виходячи із ціни газу, що був ним придбаний за договорами купівлі-продажу на потреби балансування.

Докази на підтвердження наявності підстав для визначення маржинальної ціни згідно з пунктом 9 глави 6 розділу XIV Кодексу сторонами не надано.

А відтак, правомірними належить визнати дії відповідача щодо визначення маржинальної ціни продажу на підставі вартості природного газу, придбаного для забезпечення балансуючих дій за умовами договорів, укладені із АТ "НАК "Нафтогаз України".

При цьому, зміна умов договору купівлі-продажу природного газу його сторонами в частині зменшення ціни є правомірною та узгоджується із положеннями статті 632 ЦК України, за якими ціна в договорі установлюється за домовленістю сторін, а зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що остаточна маржинальна ціна продажу/придбання не визначена сторонами у договорі транспортування, може змінюватись як в сторону зменшення так і в сторону збільшення за результатами звітного місяця, зокрема, внаслідок зміни ціни купівлі-продажу природного газу, який придбавається оператором газотранспортної системи внаслідок отримання ним послуг балансування.

З огляду на зазначене належить визнати помилковими висновки суду першої інстанції про те, що у лютому 2020 року було змінено суттєві умови договору - вартість товару, який було раніше придбано, а такі дії відповідача суперечать принципу й суті запровадженого добового балансування та свідчать про порушення норм ГК України та ЦК України, якими виключається можливість зміни істотних умов договору в односторонньому порядку, оскільки у договорі транспортування сторонами не визначено ціну добового небалансу. При цьому, узгоджено, що така ціна визначається в порядку розділу XIV Кодексу.

Колегія суддів також зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо неправомірності зміни маржинальних цін продажу/придбання з огляду на їх оприлюднення на веб-сайті Оператора ГТС, оскільки ані договір транспортування, ані Кодекс не містить умов та вимог щодо обов`язку Оператора публікувати такі ціни, а відповідно і вважати їх узгодженими з моменту їх оприлюднення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва неправильно застосовано норми матеріального права, не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що визнається як підстави для скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про відмову в позові.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" належить задовольнити.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/2082/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення заборгованості у розмірі 6 838 436,37 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63; ідентифікаційний код 41334204) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Гузара Любомира, 44; ідентифікаційний код 42795490) 153 864,81 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу відповідного наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу №910/2082/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 20.08.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак