ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021м. ДніпроСправа № 904/2315/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Юрченко В.В.

за позовом Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед", Київська область, смт. В.Димерка

до Дочірнього підприємства "Сафар-Торг", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 572 463,36 грн.

Представники:

від позивача: Осадча А.В. ордер АІ №1071106 від 05.03.2021р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Сафар-Торг" про стягнення 572 463,36 грн., з яких: 508 377,59 грн. основний борг, 51 179,39 грн. пеня, 12 906,38 грн. 3% річних. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № РВ019733 від 17.01.2014 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 11.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 11.05.2021 перейдено від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2315/21 за правилами загального позовного провадження. Постановлено призначити підготовче засідання на 31.05.2021.

24.05.2021 до господарського суду від Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед" надійшло клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 24.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 31.05.2021 відкладено підготовче засідання на 30.06.2021.

07.06.2021 до господарського суду від Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON.

Ухвалою від 16.06.2021 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання 30.06.2021 у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 30.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 11.08.2021 включно. Відкладено підготовче засідання на 21.07.2021.

01.07.2021 до господарського суду від Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON. Ухвалою від 02.07.2021 задоволено клопотання позивача. 21.07.2021 позивач подав заяву, в якій просив провести підготовче засідання за відсутності позивача та його представника, не заперечував проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою суду від 21.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 11.08.2021.

23.07.2021 до господарського суду від Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON.

Ухвалою суду від 02.08.2021 постановлено провести підготовче засідання у справі № 904/2315/21 з Іноземним підприємством "Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед, призначене на 11.08.2021.

У судове засідання 11.08.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

До господарського суду повернулися поштові конверти з ухвалами суду від 11.03.2021, 11.05.2021, 31.05.2021, які направлялися на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі №910/16409/15 зазначив, що свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судом може бути розцінено як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 вказав: « Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду».

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2014 між Іноземним підприємством "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (постачальник) та Дочірнім підприємством "Рітейл Вест" (яке в подальшому змінило назву на Дочірнє підприємство "Сафар-Торг") (покупець) було укладено договір поставки № РВ019733 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передавати у власність покупцеві, а покупець приймати та оплачувати на умовах і у порядку, визначених цим договором та додатками до нього, товар в асортименті та за цінами, вказаними у специфікації, яка підписана та скріплена печатками сторін та є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1. договору).

Поставка товару на склад покупця (адреса місця призначення узгоджується у замовленні) здійснюється транспортом постачальника та за рахунок постачальника на умовах DDP склад покупця (відповідно до «Інкотермс» 2010) з урахуванням положень чинного законодавства України та цього договору (п. 2.2. договору).

Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару переходять від постачальника до покупця і моменту фактичної передачі товару (п. 2.3. договору).

Асортимент товару, що постачається зазначається у відповідній специфікації до договору та може бути змінений постачальником в односторонньому порядку шляхом направлення повідомлення, після чого сторони підписують нову специфікацію. Покупець не має право вимагати поставки товару за старим асортиментом після направлення постачальником повідомлення, вказаного в даному пункті (п. 3.1. договору).

Товар за даним договором поставляється окремими партіями (п. 3.2. договору).

Партією товару вважається його кількість, вказана в одній товарно-транспортній накладній (п. 3.3. договору).

Ціна на товар вказується у специфікації. Загальна сума даного договору складає сумарну вартість партій товару, поставлених постачальником за цим договором, зазначену у товарно-транспортних накладних на кожну партію товару (п. 4.1. договору).

Усі розрахунки за цим Договором здійснюються винятково в національній валюті України. Оплата партії поставленого товару провадиться на підставі товарно-транспортної накладної, підписаної сторонами (або рахунку, якщо в Розділі 12 обрана «передплата») в гривнях шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника чи готівкою у відповідності з лімітами та порядком, які встановлено чинним законодавством України (п. 4.2. договору).

Оплата на поточний рахунок постачальника або готівкою у терміни, встановлені розділом 12, при цьому у разі прострочення покупцем платежу, відстрочка в оплаті наступної партії товару може надаватись постачальником лише за умови проведення повного погашення простроченої заборгованості (п. 4.4.1. договору).

Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона письмово не повідомить одна одну про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим кожного разу на один рік і на тих саме умовах (п. 7.1. договору).

У випадку порушення покупцем строків оплати товару відповідно до п. 4.4.1 договору він сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки HБУ, діючої на момент виникнення боргу, від суми заборгованості за кожен день затримки платежу (п. 8.1. договору).

Термін дії договору 17.01.2014 - 17.01.2015 (п. 12.1. договору).

Відповідно до п. 12.2. договору термін оплати за поставлену продукцію:

- категорія „безалкогольні напої" 28 днів з дати поставки товару даного виду;

- категорія „соки" 28 днів з дати поставки товару даного виду;

- категорія „алкогольні напої" 90 днів з дати поставки товару даного виду.

01.10.2018 сторонами підписано додаткову угоду до договору (т. 1 а.с. 18), в якій дійшли згоди п. 12.2. договору викласти в новій редакції: «термін оплати за поставлену продукцію:

- категорія „безалкогольні напої" 35 днів з дати поставки товару даного виду;

- категорія „соки" 35 днів з дати поставки товару даного виду;

- категорія „алкогольні напої" 90 днів з дати поставки товару даного виду.».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 508 377,59 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, а також довіреності (т. 1 а.с. 36-251 т. 2 а.с. 2-31).

Відповідно до п. 12.2. договору, в редакції додаткової угоди від 01.10.20218, термін оплати за поставлену продукцію:

- категорія „безалкогольні напої" 35 днів з дати поставки товару даного виду;

- категорія „соки" 35 днів з дати поставки товару даного виду;

- категорія „алкогольні напої" 90 днів з дати поставки товару даного виду.».

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 508 377,59 грн. Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 20/18 від 02.12.2018 (т. 1 а.с. 22-23), в якій вимагав сплатити заборгованість. Як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 508 377,59 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 508 377,59 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 51 179,39 грн.

Відповідно до п. 8.1. договору у випадку порушення покупцем строків оплати товару відповідно до п. 4.4.1 договору він сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки HБУ, діючої на момент виникнення боргу, від суми заборгованості за кожен день затримки платежу.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 12 906,38 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та 3 % річних позивача та встановлено, що він виконаний не правильно.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 34 410,95 грн. та 3 % річних у розмірі 12 843,83 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 555 632,37 грн., з яких: 508 377,59 грн. основний борг, 34 410,95 грн. пеня, 12 843,83 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 252,46 грн. (2,94 %), на відповідача 8 334,49 грн. (97,06 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Сафар-Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 7, ідентифікаційний код 38733983) на користь Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (07442, Київська область, Броварський р-н, смт. Велика Димерка, 51-КМ Санкт-Петербурзького шосе, ідентифікаційний код 21651322) 555 632,37 грн., з яких: 508 377,59 грн. основний борг, 34 410,95 грн. пеня, 12 843,83 грн. 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 334,49 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 11.08.2021

Суддя І.В. Мілєва