номер провадження справи 5/69/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.08.2021 Справа № 908/859/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Зінченко Н.Г., суддя Корсун В.Л., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.А.,

розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" № 10-000/205 від 02.08.2021 (вх. № 59/08-13/21 від 02.08.2021) на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області - Сколибога Олександра Сергійовича у справі № 908/859/20

За позовом: Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, )

До відповідачів:

1 - Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" (69093, м. Запоріжжя, вул. Гладкова, буд. 2, )

2 - Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - 1, 2: Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" (69600, м.Запоріжжя, Дніпровське шосе, буд. 3, )

про стягнення 87 500 000,00 грн.,

орган виконання: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович (69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, буд. 50, оф.106)

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача - 1: не з`явився

Від відповідача - 2: Сокрут М.М. дов. № 10 від 01.07.2021

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - 1, 2: не з`явився

Орган виконання: не з`явився

ВСТАНОВИЛА:

02.08.2021 р. до Господарського суду Запорізької області від Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" надійшла скарга № 10-000/205 від 02.08.2021 (вх. № 59/08-13/21 від 02.08.2021) на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області - Сколибога Олександра Сергійовича щодо оцінки належного ПрАТ "Супер" майна, а саме про визнання неправомірною прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. та виконану суб`єктом оціночної діяльності ФОП Крот А.В. у зведеному виконавчому провадженні № 65293787 з примусового виконання наказу № 908/859/20 від 30.03.2021, який видав Господарський суд Запорізької області, оцінку належних ПрАТ "Супер" автотранспортних засобів: 1) автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 р.в. за ціною 34 472,40 грн.; 2) автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 р.в. за ціною 34 472,40 грн.; 3) автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 р.в. за ціною 34 472,40 грн.; 4) автомобіля ВАЗ 21053, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1995 р.в. за ціною 12 571,20 грн.; 5) автомобіля TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2012 р.в. за ціною 174 894,90 грн.; 6) автомобіля MAZDA 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2004 р.в. за ціною 138 099,90 грн.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.08.2021, вказану заяву передано для розгляду колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Зінченко Н.Г., суддя Корсун В.Л.

Ухвалою суду від 02.08.2021 прийнято скаргу до розгляду, судове засідання призначено на 12.08.2021 р. о/об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) учасників справи та приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С,

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 12.08.2021 р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Акорд".

Представники позивача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - 1, 2, приватного виконавця Сколибога О.С. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце призначеного судового засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд справи без уповноважених представників та письмових пояснень по суті скарги не надходило.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представник ПрАТ "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" підтримав доводи, викладені у скарзі № 10-000/205 від 02.08.2021 та зазначив, що постановами приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 27.04.2021 відкриті виконавчі провадження № 65290481 та № 65290781 з виконання рішення по справі № 908/859/20, які об`єднані у зведене виконавче провадження № 65293787. Посилаючись на ч. 1 ст. 1, п. 1 ч.1 ст. 3, п. 9 ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1- 3, 5 ст. 57, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що 22.07.2021 на електронну адресу приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (надалі - ПрАТ «СУПЕР») від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. надійшли наступні повідомлення про результати оцінки арештованого майна по виконавчому провадженню № 65293787, а саме: № 5227 від 22.07.2021 автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 р.в. з визначеною початковою вартістю 34472,40 грн.; № 5228 від 22.07.2021 автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 р.в. з визначеною початковою вартістю 34472,40 грн.; № 5229 від 22.07.2021 автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 р.в. з визначеною початковою вартістю 34472,40 грн.; № 5131 від 22.07.2021 автомобіля ВАЗ 21053, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1995 р.в. з визначеною початковою вартістю 12571,20 грн.; № 5232 від 22.07.2021 автомобіля TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2012 р.в. з визначеною початковою вартістю 174894,90 грн.; 28.07.2021 на електронну адресу ПрАТ «СУПЕР» від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. надійшло повідомлення № 5389 від 28.07.2021 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу автомобіля MAZDA 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2004 р.в. з визначеною початковою вартістю 138099,90 грн. Оцінку всіх вищезазначених транспортних засобів виконано призначеним приватним виконавцем суб`єктом оціночної діяльності ФОП Крот А.В., шляхом складання наступних звітів: № 18/07/2021 від 21 липня 2021 року; №16/07/2021 від 19 липня 2021 року; № 17/07/2021 від 21 липня 2021 року; № 15/07/2021 від 19 липня 2021 року; № 19/07/2021 від 21 липня 2021 року; № 20/07/2021 від 21липня 2021 року. Керуючись ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та з метою недопущення реалізації арештованого майна за заниженою ціною, ПрАТ «Супер» було замовлено рецензування вищенаведених звітів про оцінку та визначення ринкової вартості автотранспортних засобів у суб`єкта оціночної діяльності Приватне підприємство «Центру, оцінки та юридичної допомоги». За висновками Рецензій вказані вище звіти не повною мірою відповідають вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення встановлених недоліків. Підставою для вищезазначених висновків Рецензента стало те, що згідно нормативно-правових актів з оцінки майна, метод оцінки, який був застосований Оцінювачем в даних роботах, не передбачений для визначення вартості колісних транспортних засобів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», під час оцінки колісних транспортних засобів у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин, обов`язковим є дотримання вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 145/2/2092 від 24.11.2003. Згідно даної Методики, основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних транспортних засобів. Отже, вартість арештованого майна перед його реалізацією, яка визначена ФОП Крот А.В. у Звітах про оцінку та визначення ринкової вартості автомобілів, не відповідає ринковій вартості цього майна. Посилаючись на ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі № 520/2218/2020 вказує, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, якаконкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. За правилами рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ в порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган державної виконавчої служби, а суб`єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа. Враховуючи вимоги ст. ст. 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 170, 339 - 341 Господарського процесуального кодексу України, просить суд визнати неправомірними прийняті приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. та виконані суб`єктом оціночної діяльності ФОП Крот А.В. у зведеному виконавчому провадженні № 65293787 з примусового виконання наказу №908/859/20 від 30.03.2021, який видав Господарський суд Запорізької області, оцінку вказаних вище належних ПрАТ «Супер» автотранспортних засобів.

У своїх поясненнях від 10.08.2021р. № 5744 , які надійшли до суду 11.08.2021р. приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. по суті скарги пояснив, що дійсно, у нього на виконанні у перебуває зведене виконавче провадження №65293787, про солідарне стягнення коштів з Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», на користь Акціонерного товариства «СБЕРБАНК». Згідно із ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 20, ч. 6 ст. 48, ч. 3 ст. 57, ч.ч. 1, 3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець Сколибог О.С., залучивши постановами від 14.07.2021 року суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, діяв відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а саме для визначення ціни продажу майна. Згідно з ч. 1, абз. 2 ч. 3, ст. 12, ч. 5 ст. 57 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Згідно зі ст. ст. 9, 13 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Таким чином, оцінка майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 1. Національний стандарт № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав , затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна. Відповідно до п. п. 51, 56 Національного стандарту № 1, ст. 11 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні незважаючи на вибір експертом порівняльного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Передбачене ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» право сторін оскаржити в судовому порядку результати визначення вартості чи оцінки майна кореспондується із закріпленими у ст.339 ГПК України, ст.2, 74 Закону України Про виконавче провадження" положеннями щодо права сторін виконавчого провадження оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця під час виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ. Забезпечення зазначеного права віднесено до засад виконавчого провадження. З урахуванням вимог п. 2 ч. 2 ст. 4, ст. 12, ч. 1, 3 ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" вказує, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 826/6706/18, провадження №К/9901/59534/18 (ЄДРСРУ №88986490) у постанові від 29 квітня 2020 року, вказав, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. З посиланням на ст. ст. 4, 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", п.п. 15, 16, 52, 57 Національного стандарту № 1 зазначає, що звіти про оцінку транспортних засобів відповідають дотриманню суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника Національному стандарту № 1. Сторони виконавчого провадження не досягли згоди щодо вартості описаного майна. Скаржник не направляв на адресу приватного виконавця ніяких заперечень проти результатів звітів про оцінку та визначення ринкової вартості транспортних засобів. Отже, необхідно критично ставитись та не приймати до уваги надані скаржником рецензії на звіт, оскільки вони здійснені не в рамках виконавчого провадження. Як вбачається із звітів про незалежну оцінку транспортного засобу, оцінювач використав порівняльний підхід, заснований на методиці порівняльного аналізу, оскільки даний підхід є найбільш ринковим, базується на цінах пропозицій та реально проведених угодах купівлі-продажу на відкритому конкурентному ринку. Посилання скаржника на невикористання в рамках порівняльного підходу методу, заснованого на аналізі цін ідентичних транспортних засобів, є безпідставними, оскільки в звітах враховувались ціни на транспортні засоби ідентичної марки та року випуску, а ціни описаних транспортних засобів визначались також з урахуванням технічних станів ТЗ, їх комплектності, додатково встановленого обладнання та показань одометра. А тому є необґрунтованими вимоги скаржника щодо визнання вказаних звітів протиправними. Зазначаючи у рецензіях, що звіти не в повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків, рецензент фактично виконав вимоги п. 67 Національного стандарту зазначивши висновок «про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна». В той же час надана рецензія не містить як раз загального висновку на виконання п. 65 Національного стандарту №1, в якому рецензент повинен детально описати, в чому саме полягає не повною мірою відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Окрім того, в порушення вимог ст. 13 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31 жовтня 2011 року № 1585/1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за №1351/20089 наказом Фонду державного майна України від 16.07.2012 № 3128 затверджено форму рецензії на звіт про оцінку майна, надані скаржником рецензії містять відомості про кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, однак не містять відомостей щодо свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності (Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів). З урахуванням того, що скаржником взагалі до рецензії не додано жодних додатків на підтвердження компетентності та обсягу повноважень рецензента на складання звіту, з урахуванням відсутності відомостей щодо свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, та з урахуванням інших доводів пояснень, просить у задоволенні скарги відмовити.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути скаргу по суті.

В судовому засіданні 12.08.2021р. колегією суддів проголошено вступну та резолютивну частини цієї ухвали.

Розглянувши матеріали справи № 908/859/20, скаргу та додані до неї документи, заслухавши представника боржника, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.11.2021 р. у справі №908/859/20 позов задоволено. Вирішено в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (69600, м. Запоріжжя, Дніпровське шосе, буд. 3, ) за Договором про відкриття кредитної лінії №72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012, розмір якої за кредитом та процентами за користування кредитом становить 85 103 446,00 доларів США 00 центів та складається з: заборгованістю за кредитом - 58 200 000 доларів США 00 центів та заборгованістю за процентами за користування кредитом - 26 903 446 доларів США 00 центів, на підставі Договору поруки від 29.12.2016 року солідарно стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" (69093, м. Запоріжжя, вул. Гладкова, буд. 2, ) на користь Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) грошові кошти в розмірі 58 500 000,00 грн. В рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (69600, м. Запоріжжя, Дніпровське шосе, буд. 3, ) за Договором про відкриття кредитної лінії №72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012, розмір якої за кредитом та процентами за користування кредитом становить 85 103 446 доларів США 00 центів та складається з: заборгованістю за кредитом - 58 200 000 доларів США 00 центів та заборгованістю за процентами за користування кредитом - 26 903 446 доларів США 00 центів, на підставі Договору поруки від 29.12.2016 солідарно стягнути Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, ) на користь Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) грошові кошти в розмірі 29 000 000,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" (69093, м. Запоріжжя, вул. Гладкова, буд. 2, ) на користь Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) судовий збір у розмірі 491 868,00 грн. та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, ) на користь Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) судовий збір у розмірі 243 832,00 грн.

30.03.2021 р. на виконання зазначеного рішення судом видано відповідні накази.

На підставі заяви Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" постановами приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 27.04.2021 р. відкриті виконавчі провадження № 65290481 та № 65290781 про примусового виконання наказів Господарського суду Запорізької області від 30.03.2021 р. по справі № 908/859/20, щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" на користь АТ "СБЕРБАНК" судового збору у розмірі 243 832,00 грн. та щодо погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" за Договором про відкриття кредитної лінії №72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012, розмір якої за кредитом та процентами за користування кредитом становить 85 103 446 доларів США 00 центів та складається з: заборгованістю за кредитом - 58 200 000 доларів США 00 центів та заборгованістю за процентами за користування кредитом - 26 903 446 доларів США 00 центів, на підставі Договору поруки від 29.12.2016 солідарно стягнути Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" на користь Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" грошові кошти в розмірі 29 000 000,00 грн.

Вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №65293787.

22.07.2021 на електронну адресу приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (ПрАТ «СУПЕР») від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. у виконавчому провадженні № 65293787 надійшли наступні повідомлення:

- № 5227 від 22.07.2021 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу DAEWOO-FSO модель: LANOS TF69Y, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: СІРИЙ, рік виробництва: 2008, номер кузова НОМЕР_7 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 - з визначеною початковою вартістю 34 472,40 грн.

- № 5228 від 22.07.2021 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу DAEWOO-FSO модель: LANOS TF69Y, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: СІРИЙ, рік виробництва: 2008, номер кузова НОМЕР_8 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 - з визначеною початковою вартістю 34 472, 40 грн.;

- № 5229 від 22.07.2021 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу DAEWOO-FSO модель: LANOS TF69Y, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: СІРИЙ, рік виробництва: 2008, номер кузова НОМЕР_9 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 - з визначеною початковою вартістю 34 472, 40 грн.;

- № 5131 від 22.07.2021 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу ВАЗ модель: 21053, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: ЧЕРВОНИЙ, рік виробництва: 1995, номер кузова НОМЕР_10 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 - з визначеною початковою вартістю 12 571,20 грн.;

- № 5232 від 22.07.2021 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу TOYOTA модель: CAMRY, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: ЧОРНИЙ, рік виробництва: 2012, номер кузова НОМЕР_11 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 - з визначеною початковою вартістю 174 894,90 грн.,

28.07.2021 на електронну адресу ПрАТ «СУПЕР» від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. надійшло повідомлення № 5389 від 28.07.2021 по виконавчому провадженню № 65293787 про результати оцінки арештованого майна, а саме: транспортного засобу MAZDA модель: 3, категорія: ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК, колір: СІРИЙ, рік виробництва: 2004, номер кузова НОМЕР_12 , реєстраційний номер: НОМЕР_13 - з визначеною початковою вартістю 138 099,90 грн.

Оцінку всіх вищезазначених транспортних засобів виконано призначеним приватним виконавцем суб`єктом оціночної діяльності ФОП Крот А.В., шляхом складання наступних звітів:

- № 18/07/2021 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 р.в., що належить ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», дата оцінки 21 липня 2021 року;

- № 16/07/2021 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 р.в., що належить ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», дата оцінки 19 липня 2021 року;

- № 17/07/2021 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 р.в., що належить ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», дата оцінки 21 липня 2021 року;

- № 15/07/2021 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля ВАЗ 21053, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1995 р.в., що належить ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», дата оцінки 19 липня 2021 року;

- № 19/07/2021 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля TOYOTA CAMRY,, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2012 р.в., що належить ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», дата оцінки 21 липня 2021 року;

- № 20/07/2021 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля MAZDA 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2004 р.в., що належить ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», дата оцінки 21липня 2021 року.

Як вказує скаржник, на підставі ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та з метою недопущення реалізації арештованого майна за заниженою ціною, ПрАТ «Супер» було замовлено рецензування вищенаведених звітів про оцінку та визначення ринкової вартості автотранспортних засобів у суб`єкта оціночної діяльності Приватне підприємство «Центру, оцінки та юридичної допомоги», яким складено наступні рецензії:

- від 30.07.2021 на звіт з оцінки рухомого майна - колісного транспортного засобу: марка: DAEWOO-FSO модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, реєстраційний № НОМЕР_1 .

- від 30.07.2021 на звіт з оцінки рухомого майна - колісного транспортного засобу: марка: DAEWOO-FSO модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, реєстраційний № НОМЕР_2 .

- від 30.07.2021 на звіт з оцінки рухомого майна - колісного транспортного засобу: марка: DAEWOO-FSO модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, реєстраційний № НОМЕР_3 .

- від 30.07.2021 на звіт з оцінки рухомого майна - колісного транспортного засобу: марка: ВАЗ, модель: 21053, рік випуску: 1995, реєстраційний № НОМЕР_4 .

- від 30.07.2021 на звіт з оцінки рухомого майна - колісного транспортного засобу: марка: TOYOTA модель: CAMRY, рік випуску: 2012, реєстраційний № НОМЕР_5 .

- від 30.07.2021 на звіт з оцінки рухомого майна - колісного транспортного засобу: марка: MAZDA модель: 3, рік випуску: 2004, реєстраційний № НОМЕР_13 ,

Кожна з цих рецензій містить висновок про те, що відповідний звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

За змістом статей 1, 2, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц. Можливість оскарження оцінки майна шляхом скасування звіту про оцінку майна; визнання оцінки майна недійсною в порядку оскарження рішень та дій виконавців відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанова від 24.07.2020 у справі №906/696/18, постанова від 15.10.2020 у справі № 917/628/17).

Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна ... виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом 6 місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання... .

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст. 340 ГПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ГПК України.

Преамбулою Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що цей Закон визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

За змістом ст. 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно з ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно із ст. 12 вказаного Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Як зазначено у п.9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17 жовтня 2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів скарги та з огляду на її підстави суд дійшов висновку, що ПрАТ "Супер" взагалі не зазначає яких саме порушень статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження" припустився приватний виконавець призначаючи оцінку належного йому майна, при отриманні її результатів та повідомлення про неї боржника. Жодних дій, пов`язаних з використанням приватним виконавцем результатів отриманої оцінки на дату подання скарги виконавцем не вживалося, доказів зворотного скаржником суду не надано.

Суть скарги зводиться до незгоди ПрАТ "Супер" з результатами оцінки з огляд ьуна висновки рецензування отриманих від виконавця звітів про оцінку належних боржнику автомобілів. При цьому жодні дії приватного виконавця Сколибога О.С. у зв`язку з отриманою оцінкою (передання майна на реалізацію за визначеною оцінкою вартістю, продажу майна боржника за заниженою на його думку ціною, тощо) боржником фактично не оскаржуються.

Суд зазначає, що висновок про оцінку майна не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.04.2020 у справі №400/1977/19, в якій вказано, зокрема, наступне:

37. За правилами статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

38. Оцінювачами відповідно до статті 6 Закону № 2658-III можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Оцінювачем не може бути особа, яка має не погашену або не зняту судимість за вчинення злочину або на яку протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення. Права, обов`язки та відповідальність оцінювачів встановлюються цим та іншими законами. Оцінювачу забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

39. Частиною шостою статті 9 Закону № 2658-III положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

40. Частиною першою статті 12 Закону № 2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

41. Статтею 13 Закону № 2658-III передбачена можливість рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

42. За приписами частини першої статті 18 Закону № 2658-III сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

43. Під час здійснення оцінки майна та майнових прав обов`язковими для застосування суб`єктами оціночної діяльності є Національного стандарту № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 та Національний стандарт № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442.

44. Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 Методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Витрати на відтворення (заміщення) повинні визначатися на дату оцінки з урахуванням ринкових цін. Під час прогнозування грошового потоку та відповідної норми доходу повинен бути врахований вплив ринкових умов на функціонування (використання) об`єкта оцінки виходячи з принципу його найбільш ефективного використання.

45. Пунктом 16 Національного стандарту № 1 визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонуванна подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування. За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

54. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18 дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

55. За правилами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

64. Скаржник у своїх доводах касаційної скарги, посилаючись на позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 та позицію Верховного Суду викладену у постановах від 04 липня 2018 року у справі №711/650/13-ц, від 30 липня 2018 року № 23/100-12 вказує на те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для позивачки, а відтак не може бути переглянуто у судовому порядку.

65. Зазначене твердження скаржника вказує на те, що висновок про оцінку майна складений ТОВ «Експерт-Південь» не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця, що відповідає правовій позиції, викладені Великою Палатою у постанові від 20 березня 2019 року № 821/197/18/4440/16 та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

66. Крім того, Верховний Суд зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 викладена правова позиція про те, що суди під час вирішення тотожних за своїм змістом спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

67. Відтак, правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року № 821/197/18/4440/16 у даному випадку є пріоритетною для застосування порівняно з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

Доказів того, що Велика Палата Верховного Суду на дату винесення цієї ухали змінила вказану правову позицію скаржником не надано.

Дослідженням прийнятих виконавцем звітів про оцінку та визначення ринкової вартості вказаних вище автомобілів встановлено, що оцінювачем ФОП "Крот А.В., який діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 792/18 від 16.10.2018р., використав методологічний порівняльний підхід, заснований на методі порівняльного аналізу одиниці порівняння. Під час процедури оцінки оцінювачем здійснювався технічний огляд кожного транспортного засобу, їх ринкова вартість визначена з урахуванням встановлених дослідженням ідентифікаційних даних та їх технічного стану, та яка враховувала його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, термін експлуатації, величину пробігу, умови в яких від експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону.

Отже, вказані звіти про оцінку складені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В свою чергу надані скаржником рецензії до цих звітів, які виконані рецензентом Вовк І.М., оцінювачем, який має стаж практичної діяльності з 14.07.2001р. серії МФ № 2480, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача серія МФ № 3343 ПК від 14.11.2019р.

Вказаним оцінювачем для визначення початкової ринкової вартості рухомого майна для участі в торгах використано порівняльний методологічний підхід. Оцінка проводилася на підставі результатів натурного огляду об`єкту оцінки та наданих в розпорядження оцінювача ксерокопій документів.

За висновками рецензій, звіти не повною мірою відповідають вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Разом з тим, до рецензій скаржником не надано доказів здійснення натурного або технічного огляду транспортних засобів. Вказані рецензії, на відміну від звітів про оцінку ФОП Крота А.В., які рецензувалися, взагалі не містять жодних додатків, з яких можна було б дійти висновку про обсяг використаних нормативних документів, вихідних та інших необхідних та визначеними Національним стандартом № 1 даних.

При цьому суд враховує, що згідно зі статтею 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Частиною шостою статті 9 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 1.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, статтею 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до ст. 13 вказаного Закону, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у т.ч. на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та ін. осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також ін. органах, зазначених у ст. 5 цього Закону. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим. Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями. Якщо запитом органу державної влади передбачено надання висновку про вартість майна і підготовка зазначеного висновку вимагає проведення незалежної оцінки, органи державної влади забезпечують її проведення у порядку, встановленому цим Законом. В інших випадках рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на платній основі Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об`єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об`єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна.

Відповідно до п. 57 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Положеннями п.п. 15, 16 Національного стандарту № 1 регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки в разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування. За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Положеннями п. 52 Національного стандарту № 1 визначено, що оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обгрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Відповідно до п. 65 Національного стандарту № 1 у рецензії повинні зазначатися: підстави проведення рецензування; повна назва звіту про оцінку майна, що був об`єктом рецензування, відомості про його виконавців, їх кваліфікацію та висновок про можливість проведення зазначеними особами оцінки майна відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності; строк проведення рецензування і дата підписання рецензії; висновок про обґрунтованість вибору виду вартості та її відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; висновок про зібрані виконавцем звіту про оцінку майна вихідні дані та іншу інформацію (їх повнота, достатність для проведення оцінки майна та розкриття у звіті); висновок про відповідність і правильність застосування під час проведення оцінки методичних підходів, методів та оціночних процедур з урахуванням мети і бази оцінки, обґрунтованість використаних припущень; загальний висновок про достовірність оцінки майна.

Відповідно до п. 67 Національного стандарту №1 Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

В той же час надані скаржником рецензії не містять загального висновку на виконання п. 65 Національного стандарту №1, в якому рецензент повинен детально описати, в чому саме полягає не повною мірою відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Окрім того, у відповідності до статті 13 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31 жовтня 2011 року № 1585/1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1351/20089 наказом Фонду державного майна України від 16.07.2012 № 3128 затверджено форму рецензії на звіт про оцінку майна, згідно якої, серед іншого, рецензія повинна містити: Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (базовий кваліфікаційний документ); Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача; Свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності (Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів); Строк практичної діяльності з оцінки майна; Установа, де працює рецензент.

Проте, надані скаржником рецензії не містять відомостей щодо свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності (Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів). При цьому у рецензіях відсутні дані про наявність у цього оцінювача сертифіката суб`єкта оціночної діяльності що суперечить приписам частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені. Доказів наявності такого сертифікату скаржником до матеріалів справи не надано.

З огляду на викладене суд констатує, що скаржник взагалі не посилається на те, у чому саме він вбачає неправомірність первинної оцінки: суперечність її законодавству України, методиці оцінки, нормативним документам у галузі бухгалтерського обліку та оціночної діяльності, тощо. Самі по собі виконані рецензії звітів про оцінку належних боржнику транспортних засобів не спростовують результатів первинної оцінки здійсненої на замовлення приватного виконавця Сколибога О.С.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи викладене, з огляду на принципи диспозитивності та рівності сторін перед законом і судом, колегія суддів дійшла висновку, що скаржник не надав суду належних та допустимих доказів того, що виконані суб`єктом оціночної діяльності ФОП Крот А.В. звіти про оцінку належних ПрАТ "Супер" рухомого майна не відповідають вимогам чинного законодавства України, а отже скаржник не довів наявність обставин, що є підставами для задоволення поданої скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" №10-000/205 від 02.08.2021 (вх. № 59/08-13/21 від 02.08.2021) на дії приватного виконавця Сколибога О.С. щодо оцінки належного скаржнику рухомого майна.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 233-235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1. В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" від 02.08.2021 (вх. № 59/08-13/21 від 02.08.2021) на дії приватного виконавця Сколибога О.С. щодо оцінки належного скаржнику рухомого майна відмовити.

2. Копію ухвали суду направити учасникам справи та приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до статті 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Повний текст ухвали суду складено: 13.08.2021 р.

Головуючий суддя К.В. Проскуряков

Суддя Н.Г. Зінченко

Суддя В.Л. Корсун

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця. Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.