УХВАЛА

про передачу матеріалів позовної заяви

м. Київ

16.08.2021Справа № 910/12347/21

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Проектий інститут "Укрметротунельпроект" 01054, місто Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 21, К.1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТ 4 ДЖІ СЕРВІС УКРАЇНА" 02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПОЖАРСЬКОГО, будинок 3

про стягнення 189 369,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект 4Джі Сервіс Україна" про стягнення 189 369,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладених між Договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7762, від 21.02.2017 року, № 8103 від 24.04.2018 року та Договору № 1-7762 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, та утримання прибудинкової території від 21.02.2017 року в частині своєчасної сплати орендної плати та оплати послуг балансоутримувача, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Суд зазначає, що за змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду" але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, ототожнюється з правом на доступ до правосуддя, тобто кожна особа повинна мати можливість ініціювати судовий розгляд справи щодо своїх цивільних прав і свобод та отримати справедливий і ефективний судовий захист.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі № 910/357/20 про банкрутство Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект"; визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Майнінг Україна" до Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект" на загальну суму 4 907 883,41 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 05.02.2020 року; введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект" (01054, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 21, кім. 1, ) з 05.02.2020; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Пилипенко Маргариту Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 23.03.2016 № 1762); встановлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Пилипенко Маргариті Миколаївні розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання нею повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду; призначено попереднє засідання суду у справі на 08.04.2020 року.

10.02.2020 року оприлюднено на офіційному веб-сайті ВС оголошення про відкриття провадження у справі № 910/357/20 про банкрутство Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект" ().

Вказані обставини додатково підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект" ().

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 року у справі № 910/357/20 введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» (, адреса: 01054, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 21, кім.1). Цією ж ухвалою розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Пилипенко Маргариту Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1762 від 23.03.2016 року).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 року у справі № 910/367/21 продовжено строк процедури розпорядження майном боржника до 22.10.2021 року.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частини 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Верховною Радою України 18.10.2018 року було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019. З урахуванням частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, згідно яких останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом, вказаний кодекс набрав чинності 21.10.2019 року.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, зокрема, такі спори розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Так, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч.1 ст.20 ГПК України та застосовується незалежно від суб`єктного складу сторін.

Ключовим, в даному випадку, на думку суду є те, що в межах справи про банкрутство мають вирішуватися спори з майновими вимогами саме до боржника і предметом розгляду, в тому числі в контексті ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, може бути оспорювання угод або спростування майнових дій у визначених Кодексом випадках, вчинених безпосередньо боржником.

Згідно з частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17.

Враховуючи вищевикладене, предмет спору та суб`єктний склад сторін у даній справі, а саме той факт, що предметом даного спору є стягнення заборгованості в сумі 189 369,94 грн. за двома Договорами оренди нерухомого майна та Договором про відшкодування витрат балансоутримувача, укладеними за участю Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект», стосовно якого Господарським судом міста Києва 20.05.2020 року відкрито провадження у справі № 910/367/20 про банкрутство та який є боржником у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а має бути розглянута виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є майнові вимоги Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект», справа № 910/357/20 про банкрутство якого перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва, суд дійшов висновку, що позовні матеріали у справі № 910/12347/21 за позовом Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект 4Джі Сервіс Україна" про стягнення 189 369,94 грн. підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/357/20 про банкрутство Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект" ().

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали позовної заяви у справі № 910/12347/21 за позовом Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект 4Джі Сервіс Україна" про стягнення 189 369,94 грн. передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах провадження у справі № 910/357/20 про банкрутство Державного підприємства "Проектний інститут "Укрметротунельпроект" ().

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.08.2021 року та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон