РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/187/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання Дідик М. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна"

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення 348 142, 38 грн, з яких 145 624, 50 грн - заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.12.2018 № 654/18, 22 067, 08 грн - інфляційні втрати, 117 197, 86 грн - 36% річних, 63 252, 94 грн - пеня,

за участю:

представника позивача Вербицького О. Р.,

представника відповідача Гуменюка Б. С.,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. Розглядається позов ТОВ "Аскор-Україна" до ОСОБА_1 про стягнення 348 142, 38 грн, з яких 145 624, 50 грн - заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.12.2018 № 654/18, 22 067, 08 грн - інфляційні втрати, 117 197, 86 грн - 36% річних, 63 252, 94 грн - пеня.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Процесуальні питання, пов`язані із заміною відповідача.

2.1.1. Відповідно до ухвали від 22.04.2021 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, яке мотивовано припиненням діяльності ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.

2.1.2. Позов було заявлено до фізичної особи-підприємця Шелиста Юрія Петровича. Однак, враховуючи те, що після відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 19.04.2021 припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням (номер запису: 003037710), суд відповідно до ст. 52 ГПК України залучив до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_1 (ухвала від 22.04.2021).

2.1.3. Згідно з протокольною ухвалою від 13.05.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання про початок розгляду справи спочатку, оскільки положення ст. 52 ГПК України не містять вказівки щодо необхідності чи можливості розгляду справи спочатку після залучення правонаступника.

2.2. Щодо визначення предмета спору.

ТОВ "Аскор-Україна" звернулося з позовом до ФОП Шелиста Ю. П. про стягнення 320 570, 22 грн, з яких заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.12.2018 № 654/18 - 145 624, 50 грн, 36% річних - 99 962, 30 грн, інфляційні втрати - 11 730, 48 грн, пеня - 63 252, 94 грн. Від позивача 22.06.2021 надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх.№10098/21). Позивач вказав, що позовні вимоги необхідно збільшити на основі проведених розрахунків 36% річних та інфляційних втрат, оскільки з моменту подання позову пройшов тривалий період часу, при цьому відповідач не здійснив жодних заходів на погашення заборгованості. Просив стягнути 348 142, 38 грн, з яких 145 624, 50 грн - заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.12.2018 № 654/18, 22 067, 08 грн - інфляційні втрати, 117 197, 86 грн - 36% річних, 63 252, 94 грн - пеня.

В судовому засіданні 25.06.2021 представник позивача підтримав подану заяву.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України суд ухвалив прийняти заяву про збільшення позовних вимог.

2.3. Розгляд заяв сторін.

2.3.1. В судовому засіданні 25.06.2021 відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України суд прийняв до розгляду письмові пояснення відповідача від 25.06.2021 (вх.№9778/21 від 25.06.2021).

2.3.2. В судовому засіданні 29.07.2021 відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку на подання клопотання, поновив його та прийняв до розгляду клопотання від 28.07.2021 №299 (вх.№12451/21 від 28.07.2021) та аналогічне за змістом клопотання від 28.07.2021 №299 (вх.№11883/21 від 29.07.2021). Розглянувши вказані клопотання, суд відмовив у поверненні справи на стадію підготовчого провадження та продовження строків підготовчого провадження. Нормами ГПК України такої можливості не передбачено, тому відсутні правові підстави для вчинення відповідних процесуальних дій.

2.3.3. В судовому засіданні 29.07.2021 відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку на подання письмових пояснень від 28.07.2021 №301 (вх.№11884/21 від 29.07.2021) та строку на подання доказів (клопотання вх.№11912/21 від 29.07.2021), поновив ці строки та прийняв до розгляду вказані пояснення та докази.

2.4. Продовження строку підготовчого провадження.

На підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України в судовому засіданні 13.05.2021 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 01.07.2021.

2.5 . Оголошення перерви, відкладення розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 01.07.2021 згідно з ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошувалась перерва до 12.07.2021.

Згідно з протокольною ухвалою від 12.07.2021 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відклав судове засідання щодо розгляду справи по суті на 29.07.2021 о 12:00 год.

В судовому засіданні 29.07.2021 згідно з ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошувалась перерва до 06.08.2021.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов.

3.1. Позовна заява від 02.03.2021 №30 (вх.№3722/21 від 09.03.2021) з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх.№10098/21 від 22.06.2021).

Позовні вимоги мотивує тим, що на виконання умов вказаного договору поставив відповідачу товар на загальну суму 205 624, 50 грн, а відповідач 18.02.2019 здійснив оплату в сумі 20 000 грн та 07.03.2019 - в сумі 40 000 грн. Зазначає, що заборгованість в сумі 145 624, 50 грн не оплачена. Відповідно до ст. 625 ЦК України та умов договору нарахував 36% річних у розмірі 117 197, 86 грн, інфляційні втрати у розмірі 22 067, 08 грн. Згідно з приписами законодавства та умовами договору нарахував 63 252, 94 грн пені. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України.

3.2. Письмові пояснення відповідача від 25.06.2021 (вх№9778/21 від 25.06.2021).

Заперечує доведеність факту отримання товару, оскільки в порушення умов договору та вимог ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" представлені позивачем накладні не підписані відповідачем, а інші документи, в тому числі копія облікової картки розрахунків по покупцю ФОП Шелисту Ю. П., не є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції. Вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України допустимими доказами поставки товару є тільки документи первинного бухгалтерського обліку. Оскільки позивач не довів виникнення у відповідача зобов`язань, то нарахування будь-яких санкцій за порушення зобов`язань розцінює як безпідставне.

3.3. Письмові пояснення позивача від 28.07.2021 №301 (вх.№11884/21 від 29.07.2021).

Стверджує, що відповідно до умов договору підпис у накладних працівника відповідача є належним доказом отримання ним товару. Вважає неправдивими твердження про відсутність у відповідача найманих працівників, зважаючи на те, що він здійснював господарську діяльність у кафе " CHURRASCO GRILL ", отримав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і в соціальних мережах розміщувались фотокартки працівників кафе у фірмову одязі. Вказує на наявність маршрутних листів транспортного відділу ТОВ "Аскор-Україна", витягів з GPS-навігації, що підтверджують факт доставки товарів у згаданий заклад громадського харчування.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Умови договору.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна", як продавцем, та ФОП Шелистом Ю. П., як покупцем, укладено договір купівлі-продажу від 27.12.2018 №654/18. Умови договору такі.

Продавець передає у власність покупцю товар згідно накладних у відповідності до його замовлень, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його вартість на умовах даного договору (п. 1.1.).

Товар передається покупцю частинами - партіями. Купівля-продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної згідно із замовленням покупця. Замовлення передається продавцю в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсом, усно тощо). Зміни в замовлення вносяться за згодою сторін (п. 1.2.).

Загальна вартість даного договору становить суму всіх видаткових накладних (п. 1.3.).

Передача товару по кількості, цінах та якості здійснюється продавцем на підставі довіреності покупця, або відповідальною особою покупця, котра визначена в п. 9.2. даного договору, на підставі замовлення та у відповідності з вимогами Інструкцій ДА СРСР П-6, П-7 (п. 2.1.).

На підтвердження відповідності якості переданого товару продавець вручає покупцю ксерокопію сертифікату відповідно виробника товару. Крім документації по кількості та якості переданих товарів продавець зобов`язаний надані покупцю податкову накладну, а в разі заміни чи здійснення неповної поставки - відкориговані супроводжувальні документи (п. 2.2.).

Ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних, які є невід`ємною частиною договору. Ціна на товар може бути змінена продавцем винятково з повідомленням про це покупця (п. 2.3.).

Перехід права власності до покупця визначається моментом підписання покупцем (його представником, продавцем) товарної накладної про одержання товару від продавця. В разі зміни покупцем уповноваженої особи на прийняття товару від продавця без повідомлення продавця та належного оформлення такої зміни, покупець стверджує, що підпис іншої особи, не зазначеної в п. 9.2., чи продавця магазину покупця на видатковій накладній продавця, вважається належним підтвердженням отримання покупцем товару продавця (п. 2.5.).

Доставка товару покупцю здійснюється транспортом продавця та за його рахунок (п. 2.6.).

Оплата товарів покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця або готівкою в касу продавця на протязі 30 календарних днів від дати одержання товару (п. 4.1.).

Кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок чи касу продавця після терміну, що випливає із змісту пункту 4.1 цього договору, першочергово зараховуються в рахунок погашення належної пені та штрафних санкцій за весь період прострочення, та на сплату боргу за попередніми накладними. Оплата вважається проведеною належним чином у момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок продавця чи в касу продавця (п. 4.2.).

За прострочення платежу покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, що нараховується до моменту повного погашення заборгованості (п. 5.1.).

У випадку затримки покупцем оплати товару на термін вище 30 календарних днів від терміну, встановленого діючим договором, покупець зобов`язується додатково до суми боргу та пені сплатити продавцю 36% річних від суми боргу за користування коштами продавця, а також штраф в розмірі 10% від суми боргу (п. 5.2.).

Додатково до випадків настання відповідальності, спеціально обумовлених в даному договорі, сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по цьому договору. Потерпіла сторона має право на компенсацію збитків, які виникли в результаті невиконання своїх зобов`язань другою стороною (п. 5.3.).

Відшкодування збитків та сплата штрафних санкцій за даним договором здійснюється покупцем на протязі 7 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги від продавця. Відшкодування збитків та сплата штрафних санкцій не звільняє сторін від виконання своїх зобов`язань за цим договором (п. 5.4.).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року. Дія договору щоразу пролонговується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його припинення чи розірвання не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення його дії (8.1.).

Закінчення терміну дії даного договору не звільняє сторін від виконання взятих на себе зобов`язань (п. 8.2.).

В переліку осіб, які уповноважені покупцем на отримання товару продавця з проставлянням власного підпису у видаткових накладних вказано тільки підприємця Шелиста Ю.П. (п. 9.2.).

4.2. Встановлення факту поставки та оплати товару.

4.2.1. На підтвердження факту поставки товару позивач представив ряд документів.

Зокрема видаткові накладні на загальну суму 205 624, 50 грн:

- від 10.01.2019 №ІФАС000332 на суму 51 144, 10 грн;

- від 10.01.2019 №ІФАС000374 на суму 525 грн;

- від 11.01.2019 №ІФАС000468 на суму 3 283, 10 грн;

- від 12.01.2019 №ІФАС000490 на суму 999, 90 грн;

- від 15.01.2019 №ІФАС000552 на суму 7 315, 80 грн;

- від 16.01.2019 №ІФАС000697 на суму 5 834, 90 грн;

- від 18.01.2019 №ІФАС000876 на суму 17 256, 90 грн;

- від 18.01.2019 №ІФАС000940 на суму 3 904, 40 грн;

- від 22.01.2019 №ІФАС001000 на суму 4 060, 20 грн;

- від 23.01.2019 №ІФАС001099 на суму 10 086, 20 грн;

- від 24.01.2019 №ІФАС001171 на суму 2 792 грн;

- від 26.01.2019 №ІФАС001369 на суму 9 113, 20 грн;

- від 29.01.2019 №ІФАС001438 на суму 14 947, 50 грн;

- від 29.01.2019 №ІФАС001439 на суму 3 856, 50 грн;

- від 31.01.2019 №ІФАС001604 на суму 21 943, 10 грн;

- від 02.02.2019 №ІФАС001741 на суму 1 167, 80 грн;

- від 05.02.2019 №ІФАС001800 на суму 12 987, 20 грн;

- від 05.02.2019 №ІФАС001801 на суму 1 608, 50 грн;

- від 05.02.2019 №ІФАС001837 на суму 3 146, 80 грн;

- від 06.02.2019 №ІФАС001920 на суму 2 971, 80 грн;

- від 06.02.2019 №ІФАС001919 на суму 3 171, 90 грн;

- від 06.02.2019 №ІФАС001933 на суму 3 153, 80 грн;

- від 07.02.2019 №ІФАС001976 на суму 1 282, 80 грн;

- від 09.02.2019 №ІФАС002142 на суму 4 257, 40 грн;

- від 12.02.2019 №ІФАС002213 на суму 14 813, 70 грн.

У всіх накладних товаром є алкогольні вироби.

Частина цих накладаних від одержувача підписана особою з прізвищем ОСОБА_2 (видаткові накладні від 10.01.2019 №ІФАС000332, №ІФАС000374, від 11.01.2019 №ІФАС000468, від 16.01.2019 №ІФАС000697, від 18.01.2019 №ІФАС000876), у накладній від 15.01.2019 №ІФАС000552 прізвище особи одержувача не придатне для читання, інші накладні від одержувача містять підписи, які між собою різняться і не мають вказівки прізвища, імені та по батькові. Довіреності на отримання товару від імені покупця - відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив той факт, що вказані накладні підписувались працівниками кафе "CHURRASCO GRILL", які були на робочому місці на час доставки товару (ч.1 ст. 75 ГПК України). Ідентифікувати таких осіб не видається можливим.

4.2.2. Позивач на додаткове підтвердження розвезення товару по визначених маршрутах та доставки товару у кафе "CHURRASCO GRILL", де здійснював господарську діяльність ФОП Шелист Ю. П., надав маршрутні листи транспортного відділу ТОВ "Аскор-Україна" за 10.01.2019, 11.01.2019, 12.01.2019, 15.01.2019, 16.01.2019, 18.01.2019, 22.01.2019, 23.01.2019, 24.01.2019, 26.01.2019, 29.01.2019, 31.01.2019, 02.02.2019, 05.02.2019, 06.02.2019, 07.02.2019, 09.02.2019, 12.02.2019. Вказані маршрутні листи підписані відповідальним експедитором та керівником транспортного відділу. Також надано витяги з GPS-навігації, що відображають рух транспортного засобу позивача у вказані дні до згаданого закладу громадського харчування.

4.2.3. Відповідач здійснив часткову оплату за товар. У виписці про рух коштів по рахунку позивача від 07.03.2019 відображено надходження від ФОП Шелиста Ю.П. 40 000 грн "сплата за алкоголь згідно договору". На підставі заяви ОСОБА_1 про зарахування в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу №6543/18 від 27.12.2018 суми оплати у розмірі 20 000 грн за 18.02.2019, яка сплачена його дружиною ОСОБА_3, було здійснено відповідне зарахування. Доказів сплати решти суми у розмірі 145 624, 50 грн не надано.

4.2.4. Позивач представив картку розрахунків за 01.12.2018-12.01.2021 щодо ОСОБА_1, в якій відображено дати вказаних господарських операцій, видаткові накладні з серіями, датами, сумами поставленого товару, поточне сальдо, а також дати, суми та реквізити банківських виписок щодо проведених відповідачем проплат; визначено кінцеве сальдо у розмірі 145 624, 50 грн.

Цей документ містить підпис ОСОБА_1.

4.2.5. ФОП Шелист Юрій Петрович з 12.12.2018 до 12.12.2019 мав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями №1801528 від 03.12.2018, адреса місця торгівлі - 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Лесі Українки, буд. 4, кафе "CHURRASCO GRILL".

4.2.6. Оцінюючи в сукупності докази, наведені в п. 4.2.1.- 4.2.5. рішення, суд вважає, що вони підтверджують факт поставки товару.

Хоч видаткові накладні від імені одержувача підписані особами, повноваження яких в установленому порядку не підтверджені, відповідач здійснив часткову оплату товару. Також він поставив підпис на картці розрахунків (п. 2.4.3. рішення суду), в якій відображені всі вищевказані господарські операції. З точки зору звичаїв ділового обороту та поведінки свідомої дорослої людини в господарських правовідносинах такий підпис є підтвердженням відображеної в документі інформації, в тому числі і щодо отриманого товару. Справжність цього документа відповідач не оспорює, не вказує і на його підписання з вадами волі. Суд враховує також наявність доказів доставки - транспортування товару за визначеною адресою (п. 4.2.2. рішення) і те, що відповідачу поставлялись алкогольні напої в той час, як він мав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями у згаданому закладі громадського харчування (п. 4.2.5. рішення).

Така оцінка доказів враховує правову позицію, викладену у постанові КГС ВС від 19.02.2020 у справі № 915/675/19, де зазначено, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару. Правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19, полягають в тому, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів; отже, у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операції.

З огляду на викладене суд відхиляє твердження відповідача про можливість доведення факту здійснення господарської операції виключно документами первинного бухгалтерського обліку, які оформлені відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"

4.3. Позивач на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором також подав податкові накладні з квитанціями про їх реєстрацію.

Суд не бере до уваги ці докази як неналежні (ч. 1 ст. 76 ГПК України), оскільки податкові декларації підтверджують лише порядок оподаткування операції; проте сам факт вчинення оподаткування не свідчить про наявність господарської операції (постанова КГС ВС від 28.08.2020 у справі №922/2081/19).

Внаслідок неможливості ідентифікувати осіб, які підписували видаткові накладні (п. 4.2.1. рішення), суд вважає неналежними також докази на підтвердження обставин наявності у відповідача працівників.

4.4. Враховуючи прострочення оплати поставленого товару, позивач згідно з приписами ст. 625 ЦК України нарахував 36% річних у розмірі 117 197, 86 грн, інфляційні втрати у розмірі 22 067, 08 грн. Відповідно до норм законодавства та умов договору нарахував 63 252, 94 грн пені.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні даного спору суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до наведеного договір, укладений між позивачем і відповідачем, є договором поставки.

5.2. На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

5.3. Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 4.1. договору сторони узгодили строк оплати - 30 календарних днів від дати одержання товару.

За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Суд встановив, що позивач поставив відповідачу товар відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27.12.2018 №654/18 за відповідними видатковими накладними на загальну суму 205 624, 50 грн, а відповідач в установлені договором строки оплату товару в повному обсязі не здійснив. Заборгованість становить 145 624, 50 грн.

5.4. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.4.1. Щодо інфляційних втрат.

З урахуванням періоду прострочення та заявлених вимог суд здійснив перерахунок інфляційних втрат за допомогою інформаційно-правової системи "Прецедент" і визначив, що їх сума становить 19 253, 13 грн:

Період прострочення: 01.04.2019 - 31.05.2021.

Сума заборгованості = 145624.50 грн.

Інфляційне нарахування = 145624.50 * 1.13221078 -145624.50 = 19253.13 грн.

5.4.2. Щодо 36% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України суд враховує висновки щодо застосування вказаної норми права, викладені в постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника, коли позивач не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Верховний Суд застосовує закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, який може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах (ст. 3, 509, 627 ЦК України, ст. 24 ГК України). Вважається недопустимою очевидна неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

Суд враховує те, що позивач заявив до стягнення 36% річних у розмірі 117 197, 86 грн, тоді як розмір заборгованості за договором становить 145 624, 50 грн, що є очевидно неспівмірним. Водночас позивач просить застосувати інші санкції, а саме стягнути інфляційні втрати та пеню.

Виходячи з критеріїв розумності, справедливості та пропорційності, з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум у вигляді процентів річних, суд вважає за можливе обмежити розмір санкцій сумами інфляційних втрат та пені.

5.5. Щодо нарахування пені.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони в договорі передбачили, що за прострочення платежу покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, що нараховується до моменту повнота погашення заборгованості (п. 5.1. договору).

Суд перевірив правильність нарахування пені у розмірі 63 252, 94 грн і встановив обґрунтованість розрахунків.

6. Висновки суду.

6.1. З урахуванням викладеного суд висновує про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 228 130, 57 грн, з яких 145 624, 50 грн - заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.12.2018 № 654/18, 19 253, 13 грн - інфляційні втрати, 63 252, 94 грн - пеня. У стягнені інфляційних втрат у розмірі 2 813, 95 грн та 36% річних у розмірі 117 197, 86 грн належить відмовити.

7. Судові витрати.

7.1. Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві зазначено попередній розрахунок судових витрат, в якому вказано:

судовий збір у розмірі 4 808, 56 грн (платіжне доручення від 17.02.2021 №377);

витрати на поштову кореспонденцію у розмірі 100 грн;

витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

7.1.1. Щодо судового збору, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 3 421, 96 грн.

7.1.2. Щодо витрат на поштову кореспонденцію. Вказуючи попередній розмір витрат, позивач надалі не надав переліку і доказів цих витрат, їх пов`язаність з розглядом цієї справи. А тому такі витрати не підлягають розподілу.

7.1.3. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач на підтвердження цих витрат подав договір про надання правової допомоги від 12.02.2021, в якому визначена загальна сума витрат 15 000 грн за всі послуги без їх деталізації і визначення вартості кожної послуги окремо (п. 3.). Також передбачено, що акт виконаних робіт сторонами не складається.

Проте відповідно до вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вказані вимоги обумовлені правом іншої сторони доводити неспівмірність таких витрат (п. 6 ст. 126 ГПК України). Позивач детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не надав. А тому ці витрати не доведені і не підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскор-Україна" (вул. Бродівська, 44, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код 24627614) 228 130, 57 грн (двісті двадцять вісім сто тридцять гривень п`ятдесят сім копійок), з яких 145 624, 50 грн - заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.12.2018 № 654/18, 19 253, 13 грн - інфляційні втрати, 63 252, 94 грн - пеня, а також 3 421, 96 грн (три тисячі чотириста двадцять одну гривню дев`яносто шість копійок) судового збору.

Відмовити в позові в частині стягнення 120 011, 81 грн, з яких 2 813, 95 грн - інфляційні втрати, 117 197, 86 грн - 36% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.08.2021.

Суддя О. В. Малєєва