ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" серпня 2021 р. Справа № 902/187/21

Головуючий суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Петухов М.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.06.2021

(ухвалене о 11:40 год. у м. Вінниця, повний текст складено 24.06.2021)

у справі № 902/187/21 (суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 150 805 грн 61 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.06.2021 у справі № 902/187/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" про стягнення 150 805 грн 61 коп. задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" 20 159 грн 52 коп. 48% річних, 12 023 грн 13 коп. пені, 58 107 грн 03 коп. штрафу, відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 2 270 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державне підприємство "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.06.2021 у справі №902/187/21, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині стягнення суми штрафу та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Одночасно, скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до якого Державне підприємство "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 16.06.2021 у справі №902/187/21.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду наступне.

Згідно ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.258 ГПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. Відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У справі "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 46 рішення у справі "Устименко проти України").

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України", п.47 рішення у справі "Устименко проти України").

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Як зазначено вище, скаржником подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційний суд встановив, що у якості підстав поновлення строку на апеляційне оскарження Державне підприємство "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" зазначає, що 20.07.2021 представник відповідача - адвокат Антощук В.Д. припинив надання правової допомоги відповідачу та розірвав договір про надання правової допомоги.

Також зазначає, що з повним текстом судового рішення, відповідач ознайомився 26.07.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Посилається і на надходження від органу ДВС постанови від 23.07.2021 про відкриття виконавчого провадження.

Проаналізувавши вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначає, що в судовому засіданні 16.06.2021, в котрому було оголошено вступну та резолютивну частини оскарженого рішення, був присутній представник відповідача, повний текст оскаржуваного рішення був складений 24.06.2021, а відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, оприлюднений 29.06.2021.

Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що договір про надання правової допомоги був розірваний 20.07.2021 (підтверджується угодою про розірвання договору), тобто майже через місяць після виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та більше місяця з моменту проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суд зазначає, що за приписами ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Апеляційний господарський суд зазначає, що саме по собі посилання відповідача на обставину припинення відносин з представником, як на підставу на поновлення строку, не ґрунтується на приписах процесуального законодавства, оскільки така обставина не змінює перебігу процесуальних строків на подання апеляційної скарги, та не встановлює правових підстав для його поновлення.

Також, як вбачається із апеляційної скарги, клопотання про поновлення строків, вони підписані директором відповідача.

Окрім вказаного, суд зазначає, що посилаючись на обставину неотримання копії судового рішення, скаржник не надає жодних доказів, в той час, як із відмітки місцевого господарського суду на звороті першої сторінки оскаржуваного рішення, вбачається надсилання його копій сторонам у справі.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що наведені скаржником причини пропуску строку на оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 16.06.2021 у справі № 902/187/21 не є такими, що не залежали від скаржника, чи об`єктивно непереборними, а тому вони визнаються неповажними.

Положеннями ч.3 ст.260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, суд бере до уваги, що клопотання про поновлення строку, в силу вимог ст. 258 ГПК України, є додатком до апеляційної скарги, а тому відповідно до ст. 259 ГПК України, мають бути надіслані іншим учасникам справи листом з описом вкладення, а докази такого надіслання - подані суду.

Отже, скаржнику необхідно подати до суду апеляційної інстанції мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, докази надсилання копії клопотання іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.174 ГПК України).

Враховуючи те, що наведені заявником апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів п.4 ст.260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.3 ст.261 ГПК України).

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.06.2021 у справі № 902/187/21 - залишити без руху.

2. Скаржнику - Державному підприємству "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту Картоплярства Національної академії аграрних наук України" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду: мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказавши інші підстави для його поновлення; докази надіслання копії клопотання іншому учаснику справи листом з описом вкладення.

3. Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог ухвали, тягне за собою настання наслідків передбачених ст. 261 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя-доповідач Петухов М.Г.