ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" серпня 2021 р. Справа №924/375/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт Технолоджи", м. Івано-Франківськ

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин

про стягнення 1119599,99 грн. основної заборгованості, 57218,63 грн. інфляційних та 17024,00 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Гінінгер А.З. згідно ордеру в режимі відеоконференції

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 02.08.2021р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Базальт Технолоджи" звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" 1119599,99 грн. основної заборгованості, 57218,63 грн. інфляційних та 17024,00 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №16615/53-124-01-20-12366 від 13.07.2020р.

Відповідач в поданому на адресу суду відзиві від 07.05.2021р. проти позовних вимог заперечив. Посилався на те, що позивачем не підтверджено належними, допустимими і достовірними доказами того факту, що відповідач отримав і прийняв від позивача передбачений договором товар. Вказав, що зі змісту долучених позивачем до позовної заяви копій видаткових накладних від 19.08.2020р. №8 (на суму 254877,00 грн. з ПДВ), від 26.08.2020р. №9 (на суму 255878,70 грн. з ПДВ), від 31.08.2020р. №10 (на суму 306108,29 грн. з ПДВ), від 02.09.2020р. №11 (на суму 302736,00 грн. з ПДВ) вбачається, що вони не містить печатки покупця (ВП ХАЕС). Крім того, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами того, що особи, які підписали вказані видаткові накладні і товарно-транспортні накладні та від імені Покупця чи то Вантажоотримувача прийняли товар, мали на це відповідні повноваження (тобто були уповноважені на це Покупцем і здійснювали прийняття наведеного у видаткових накладних і товарно-транспортних накладних товару від імені Покупця (ВП ХАЕС) або Вантажоотримувача. У самому тексті зазначених документів у відповідних місцях для зазначення відомостей про довіреність Покупця для особи, яка підписала документ, відсутня будь-яка інформація про наявність у осіб, які підписали ці видаткові накладні, довіреностей на право вчиняти будь-які дії від імені Покупця, а отже і права на отримання від імені Покупця товару за Договором.

Таким чином, на думку відповідача, долучені Позивачем до позовної заяви копії видаткових накладних і товарно-транспортних накладних за відсутності інших доказів щодо прийняття товару Відповідачем або Вантажоотримувачем від Позивача на виконання умов Договору та щодо повноважень осіб, які від імені Відповідача нібито прийняли товар, не можуть вважатись належними і достатніми доказами для висновку про те, що наведений у видаткових накладних і товарно-транспортних накладних товар було прийнято Покупцем (ВП ХАЕС), а також про наявність у Відповідача будь-якої кредиторської заборгованості за Договором перед Позивачем. Позивач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами того факту, що Відповідач отримав і прийняв від Позивача товар, передбачений Договором, а отже Позивач не довів наявності підстав для задоволення його позовних вимог про стягнення з Відповідача грошових коштів.

Відповідач зауважив, що навіть якщо припустити, що твердження Позивача про факт поставки товару для Відповідача на виконання Договору згідно з видатковими накладними відповідають дійсності і такі поставки дійсно відбулись, а Відповідач прийняв наведений у вказаних видаткових накладних товар, то вважаємо, що у своїй позовній заяві Позивач математично неправильно здійснив розрахунок інфляційних втрат за Договором за період з жовтня 2020 по березень 2021 року включно, а також обрахунок суми 3% річних за період з 05.10.2020 по 07.04.2021 включно, в результаті чого необґрунтованою є сума заявлених ним до стягнення з Відповідача інфляційних втрат і 3% річних за вказаний у позовній заяві період. Позивачем неправильно здійснено обрахунок суми 3% річних за 2020 рік, оскільки зі змісту наведеного у позовній заяві розрахунку вбачається, що Позивач при здійсненні розрахунку застосовує кількість днів у році - 365, тоді як у 2020 році 366 календарних днів.

Відповідач вважає, що нарахування кредитором для боржника 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України може здійснюватись лише на суму простроченого грошового зобов`язання з оплати вартості товару без врахування суми ПДВ, що включений до вартості такого товару за договором, а проведення таких нарахувань на суму ПДВ, що включено до вартості товару, не відповідає змісту, призначенню та суті самих нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Зазначив, що заявлений позивачем у позовній заяві орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги вважає завищеним безпідставним і необґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем 13 квітня 2020 року в системі ПРОЗОРРО було розміщено інформацію про державну закупівлю теплоізоляційної продукції (код 44110000-4 згідно ДК 021:2015 - Конструкційні матеріали) - Ідентифікатор закупівлі на prozorro.gov.ua - UA-2020-04-13-000900-b. 26.06.2020р. рішенням тендерного комітету відповідача №823 протокол технічної комісії з оцінки вимог до продукції (предмету закупівлі ) та пропозицій потенційних постачальників вимогам тендерної документації (виконавець - начальник сектору УВТК Констянтин Нагорнюк) комісія дійшла висновку, що пропозиція ТОВ "Базальт Технолоджи" відповідає вимогам додатку №3 до ТД в частині технічних характеристик. Вирішено визнати переможцем відкритих торгів на вищевказану закупівлю ТОВ "Базальт Технолоджи" з ціновою пропозицією 933 000 грн. (без ПДВ) за результатами електронного аукціону.

Позивач зауважив, що на виконання зазначеного рішення між сторонами укладено Договір поставки №16615/53-124-01-20-12366. Відповідно до п.3.2. договору поставка здійснюється транспортом і за рахунок Постачальника на умовах БРР згідно Інкотермс 2020 на складі Вантажоодержувача за адресою: (ВП ХАЕС/ склад ЕРП, вул.Енергетиків,20, м.Нетішин, Хмельницька обл.). На вказаній адресі по всім 4-м поставкам продукцію прийняли працівники сектору УВТК відповідача: по видатковим накладним №8 від 19.08.2020р. та №9 від 26.08.2020р. начальник сектору Нагорнюк Костянтин (який був виконавець тендерної процедури, за результатами якої був укладений договір поставки); по видатковим накладним №10 від 31.08.2020р. та №11 від 02.09.2020р. інженер УВТК Гвоздер Т. У товаросупровідних документах (видаткових накладних та товаротранспортних накладних) містяться підписи цих працівників відповідача із зазначенням їх посад, підрозділу відповідача та скріплені штампом ЕРП (Енергоремонтного підрозділу), що кореспондується із місцем поставки, визначеним у договорі.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представника не направив, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

13.07.2020р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція") (іменоване покупець) та ТОВ "Базальт Технолоджи" (іменоване постачальник) укладено договір поставки №16615/53-124-01-20-12366 відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною та по коду УКТ ЗЕД Товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

За п.1.2 договору предметом поставки по даному договору є Товар: код 44110000-4 згідно ДК 021-2015 (Конструкційні матеріали).

Згідно з п. 1.4 договору місцем виконання даного договору є місто Нетішин Хмельницької області.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що поставка товару здійснюється партіями. Строк поставки товару протягом 10 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової заявки від покупця на поставку партії товару. Поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2010 на складі вантажоотримувача: за адресою: (Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство" / склад №10, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницької області, 30100).

Ціна товару по договору становить 933000,00 грн., крім того ПДВ 20% 186600,00 грн. Всього ціна договору: 1119600,00 грн. Ціна за одиницю товару кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договору сторони погодили, що приймання Товару за якістю та кількістю здійснюється на складі Вантажоотримувача відповідно до Інструкцій №П-6 (1965р.) та №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та відповідно до вимог Стандарту державного підприємства НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" в розділі Стандарти НАЕК "Енергоатом").

Згідно з п. п. 6.2, 6.3 договору перехід права власності на Товар за договором відбувається з дати поставки Товару на склад Вантажоотримувача за умови відповідності поставленого Товару вимогам договору. Датою поставки Товару вважається дата підписання Вантажоотримувачем видаткової накладної та/або накладної.

Згідно з п. 8.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п.11.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Договір підписано представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.

Додатком № 1 до договору сторонами підписано специфікацію №1 на суму 1119599,99 грн. на товар: мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 99,925 м3; мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 249,90 м3, термочохол базальтовий 100 (50) 2шт., термочохол базальтовий 150 (50) 2шт.

У матеріалах справи наявні видаткові накладні від 19.08.2020р. №8 на суму 254877,00 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 80,15 м3), від 26.08.2020р. №9 на суму 255878,70 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 60,69 м3, мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 19,775 м3), від 31.08.2020р. №10 на суму 306108,29 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 94,01 м3, термочохол базальтовий 100 (50) 2шт., термочохол базальтовий 150 (50) 2шт.), від 02.09.2020р. №11 на суму 302736,00 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 95,2 м3), а також відповідні товарно-транспортні накладні від 19.08.2020р. №8 на суму 254877,00 грн., від 26.08.2020р. №9 на суму 255878,70 грн., від 31.08.2020р. №10 на суму 306108,29 грн., від 02.09.2020р. №11 на суму 302736,00 грн.

Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні №8 від 19.08.2020р. та №9 від 26.08.2020р. містять зазначення посади - нач. сект. УВТК, прізвище - Нагорнюк К., підпис та відбиток печатки "Енергоремонтний підрозділ ВП ХАЕС".

Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні №10 від 31.08.2020р. та №11 від 02.09.2020р. містять зазначення посади - інженер УВТК, прізвище - Гвоздер Т.Б., підпис та відбиток печатки "Енергоремонтний підрозділ ВП ХАЕС".

До матеріалів справи долучено податкові накладні, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №2 від 19.08.2020р. на суму 254877 грн., в т.ч. ПДВ 42479,50 грн.; №4 від 26.08.2020р. на суму 255878,7 грн., в т.ч. 42646,45 грн.; №5 від 31.08.2020р. на суму 306108,29 грн., в т.ч. 51018,05 грн.; №1 від 02.09.2020р. на суму 302736 грн., в т.ч. 50456 грн.

До матеріалів справи долучено витяг з протоколу засідання тендерного комітету ВП ХАЕС №823 від 26.06.2020р., яким вирішено визнати переможцем відкритих торгів ТОВ "Базальт Технолоджи" на закупівлю товару: мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 99,925 м3; мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 249,90 м3, термочохол базальтовий 100 (50) 2шт., термочохол базальтовий 150 (50) 2шт.

Також до матеріалів справи долучено листи Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" від 17.08.2020р., 20.08.2020р., 27.08.2020р. за електронним підписом В.Виноград та А.Шестак, у яких зазначено виконавця - К.Нагорнюк (УВТК) щодо необхідності поставки товару за за договором поставки №16615/53-124-01-20-12366 від 13.07.2020р.

07.11.2020р. та 07.12.2020р. позивачем направлену відповідачу претензію про сплату боргу у розмірі 1119599,99 грн. за договором поставки №16615/53-124-01-20-12366 від 13.07.2020р.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з договору поставки №16615/53-124-01-20-12366 від 13.07.2020р., згідно умов якого сторони взяли на себе зобов`язання з поставки та оплати товару.

Відповідно до аналізу умов договору, судом враховано, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані нормами закону щодо договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Сторонами у п.5.1 договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

Згідно витягу з протоколу засідання тендерного комітету ВП ХАЕС №823 від 26.06.2020р. вирішено визнати переможцем відкритих торгів ТОВ "Базальт Технолоджи" на закупівлю товару: мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 99,925 м3; мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 249,90 м3, термочохол базальтовий 100 (50) 2шт., термочохол базальтовий 150 (50) 2шт.

В свою чергу, договором (додатком № 1 - специфікацією №1) визначено товар: мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 99,925 м3; мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 249,90 м3, термочохол базальтовий 100 (50) 2шт., термочохол базальтовий 150 (50) 2шт.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товарна загальну суму 1119599,99 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 19.08.2020р. №8 на суму 254877,00 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 80,15 м3), від 26.08.2020р. №9 на суму 255878,70 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 60,69 м3, мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х500х70-6 - 19,775 м3), від 31.08.2020р. №10 на суму 306108,29 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 94,01 м3, термочохол базальтовий 100 (50) 2шт., термочохол базальтовий 150 (50) 2шт.), від 02.09.2020р. №11 на суму 302736,00 грн. з ПДВ (Мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп в обкладці склотканиною Т-13 з усіх боків МТПБа-40-СТ-2500х850х70-6 - 95,2 м3), а також відповідні товарно-транспортні накладні від 19.08.2020р. №8 на суму 254877,00 грн., від 26.08.2020р. №9 на суму 255878,70 грн., від 31.08.2020р. №10 на суму 306108,29 грн., від 02.09.2020р. №11 на суму 302736,00 грн.

Отримання відповідачем товару також підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними від 19.08.2020р. №8 на суму 254877,00 грн., від 26.08.2020р. №9 на суму 255878,70 грн., від 31.08.2020р. №10 на суму 306108,29 грн., від 02.09.2020р. №11 на суму 302736,00 грн.

Як вже зазначалось, сторони у п. 3.2 договору передбачили, що поставка товару здійснюється на складі вантажоотримувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство" / склад №10, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницької області, 30100.

Також судом береться до уваги, що позивач зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №2 від 19.08.2020р. на суму 254877 грн.; №4 від 26.08.2020р. на суму 255878,7 грн.; №5 від 31.08.2020р. на суму 306108,29 грн.; №1 від 02.09.2020р. на суму 302736 грн.

Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні №8 від 19.08.2020р. та №9 від 26.08.2020р. містять зазначення посади - нач. сект. УВТК, прізвище - Нагорнюк К., підпис та відбиток печатки "Енергоремонтний підрозділ ВП ХАЕС". Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні №10 від 31.08.2020р. та №11 від 02.09.2020р. містять зазначення посади - інженер УВТК, прізвище - Гвоздер Т.Б., підпис та відбиток печатки "Енергоремонтний підрозділ ВП ХАЕС".

Судом враховується, що управління виробничо-технологічної комплектації, як і Енергоремонтний підрозділ ВП ХАЕС, входять в структуру відповідача.

Сама по собі наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків, а тому доводи відповідача щодо відсутності печатки відповідача на видаткових накладних та товарно-транспортних накладних судом до уваги не приймаються.

Більше того, товар за вказаними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними отриманий працівниками відповідача.

Зазначаючи про відсутність у працівників відповідача повноважень на отримання товару, відповідач не спростував того, що працівники відповідача отримували товар за визначеною адресою та який чітко передбачено договором (специфікацією), а також рішенням тендерного комітету ВП ХАЕС №823 від 26.06.2020р. Крім того, відповідач не спростував того, що "Енергоремонтний підрозділ ВП ХАЕС" входить в структуру відповідача.

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019р. набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997р. наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019р. у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Згідно з частиною четвертою статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Відповідно, суд при розгляді даної справи враховує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, положення ст. 79 ГПК України, стандарт доказування "баланс імовірностей" (balance of probabilities).

У контексті вищезазначеного, судом приймаються до уваги положення ст. 86 ГПК України, якою передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Суд зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази у сукупності, судом встановлено отримання відповідачем за видатковими накладними та товарно-транспортними накладними товару, який був обумовлений договором (специфікацією) та рішенням тендерного комітету відповідача, на загальну суму 1119599,99 грн.

З огляду на викладене, заперечення відповідача судом до уваги не приймаються.

Доказів оплати товару згідно договору матеріали справи не містять, а сторонами на час розгляду справи не надано.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача за поставлений товар згідно договору №16615/53-124-01-20-12366 від 13.07.2020р. становить 1119599,99 грн., є обґрунтованою та підлягає стягненню з останнього.

Оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату поставлених позивачем товарів, останнім нараховані та заявлені до стягнення 57218,63 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року та 17024,00 грн. 3% річних за період з 05.10.2020р. по 07.04.2021р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає стягнення інфляційних втрат та 3% річних виходячи з простроченої суми боргу.

Прострочена сума боргу, у свою чергу є погодженою сторонами договору на добровільних засадах і вже включає в себе ПДВ, оскільки цього вимагають положення Податкового кодексу України.

Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 Цивільного кодексу України, а тому доводи відповідача щодо того, що проведення нарахувань на суму ПДВ не відповідає змісту, призначенню та суті самих нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, судом до уваги не приймаються.

Так, відповідно до пункту 185.1. статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V Податкового кодексу України.

Виходячи зі змісту норм Податкового кодексу України, податок на додану вартість - це надбавка до ціни товару/роботи/послуги. Покупець сплачує ПДВ, коли купує у продавця продукцію, товари, замовляє послуги, а обов`язок вести облік з податку і сплатити його в бюджет лежить на продавці (постачальнику).

Отже, сума ПДВ фактично є частиною новоствореної вартості на товар і відповідач, оплачуючи поставку товару, сплачує її загальну вартість, яка включає в себе і ПДВ.

Відтак, правомірним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат на вартість поставленого і несвоєчасно оплаченого товару відповідачем із урахуванням ПДВ.

Індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

Суд, здійснивши власний перерахунок дійшов висновку, що визначені позивачем інфляційні втрати, відповідно до встановлених ним періодів, є арифметично вірними, заявлені правомірно та підлягають стягненню в розмірі 57218,63 грн. за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та встановлено, що позивач здійснював нарахування 3% річних з врахуванням 365 днів у році, однак у 2020 році 366 днів, таким чином, вірним буде нарахування 3% річних за період з 05.10.2020р. по 07.04.2021р. на суму заборгованості 1119599,99 грн.

Під час перерахунку заявлених до стягнення 3% річних (за допомогою системи "Законодавство"), суд встановив, що розрахунок 3% річних на суму 1119599,99 грн. за період з 05.10.2020р. по 07.04.2021р. складає 17001,91 грн., вказана сума є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В позові в частині вимог про стягнення з відповідача 22,09 грн. 3% річних належить відмовити.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Позивачем у позові визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 8000,00 грн., що становлять витрати на правову допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи, що на момент ухвалення рішення доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яку позивач сплатив або має сплатити, та які пов`язані із розглядом справи, не надано, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу під час ухвалення рішення судом не вирішується.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт Технолоджи" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 44, код ЄДРПОУ 40496,99 грн. (один мільйон сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 коп.) основної заборгованості, 57218,63 грн. (п`ятдесят сім тисяч двісті вісімнадцять гривень 63 коп.) інфляційних втрат, 17001,91 грн. (сімнадцять тисяч одна гривня 91 коп.) 3% річних, 17907,31 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот сім гривень 31 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення 22,09 грн. 3% річних відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12.08.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 44 );

3,4 - відповідачу (вул. Енергетиків, 20 м. Нетішин Хмельницької області, 30100; вул. Назарівська, буд.3, м. Київ, 301032)

Всім рек.