ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

16 серпня 2021 року м. ХарківСправа № 922/3181/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання

розглянувши заяву ФОП Ткаченко Олега Петровича про забезпечення позову (вх. № 18911 від 12.08.2021), подану в межах справи № 922/3181/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Ткаченко Олега Петровича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )

до Державного підприємства "Благодатне" (63461, Харківська область, Зміївський район, с. Благодатне, вул. Жовтнева, буд. 16; ідент. код 22994509)

про стягнення 2816090,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ткаченко Олег Петрович 10. 08.2021 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "БЛАГОДАТНЕ", в якому просить стягнути з відповідача загальну суму 2816090,77 грн, з яких: 2212882,60 грн основного боргу, 216 649,77 грн інфляційного збільшення суми заборгованості, 72 999,28 грн - 3% річних, 313559,12 грн подвійної облікової ставки НБУ. Витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу позивач також просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди сільськогосподарської техніки № 30/03-20 від 30.03.2020 в частині своєчасної оплати за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1, № 2, № 3 від 30.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12 серпня 2021 року позовну заяву ФОП Ткаченко Олега Петровича було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Поряд з цим, 12.08.2021 р. Фізичною особою-підприємцем Ткаченко Олегом Петровичем подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 18911), в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ДП "Благодатне" (), що обліковуються на будь-яких рахунках і знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках ДП "Благодатне", та можуть бути виявлені державним або приватним виконавцем, в межах суми 2 909 073,49 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди сільськогосподарської техніки № 30/03-20 від 30.03.2020 року, відповідно до умов якого Орендодавець передав Орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку, а також зобов`язувався забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язався прийняти в тимчасове володіння та користування сільськогосподарську техніку від керуванням екіпажу орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату. Проте, за даним договором у відповідача перед позивачем сформувалася заборгованість, яка не була погашена навіть частково протягом року з моменту її виникнення. Позивач зазначає, що не зважаючи на неодноразові усні звернення до відповідача в телефонному режимі, не зважаючи на звернення до відповідача у письмовому вигляді шляхом направлення вимоги про погашення заборгованості, відповідач не тільки не виконав повністю чи частково своїх зобов`язань, а й навіть не надав жодної відповіді на таку вимогу. Тобто, відповідач своїми діями умисно ігнорує будь-які законні вимоги позивача, не веде жодного діалогу чи переговорів з позивачем, не вчиняє дій, спрямованих на погашення заборгованості. Зважаючи на вказане, позивач вважає, що з урахуванням правовідносин, які склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому заявник наголошу, що відповідно до інформації з офіційного сайту Фонду державного майна України вбачається, що фінансова звітність ДП "Благодатне" за І квартал 2021 свідчить про те, що коштів на поточних рахунках відповідача у справі було достатньо для погашення у повному обсязі заборгованості за договором оренди № 30/03-20 від 30.03.2020 року, тобто боржник (ДП "Благодатне") здійснює господарську діяльність, отримує прибуток, проте не виконує своїх зобов`язань з погашення заборгованості перед позивачем. Що, за твердженнями заявника, доводить факт витрачання боржником коштів не для здійснення розрахунків з позивачем за наявності невиконаного зобов`язання, що є достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову. За таких обставин, позивач вважає, що у суду є усі підстави вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити інтереси позивача. На думку позивача застосування зазначеного заходу забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача є адекватним та співрозмірним.

Одночасно позивач не вбачає необхідності у наданні зустрічного забезпечення у зв`язку зі зверненням з даною заявою про забезпечення позову у порядку ст. 141 ГПК України, оскільки подання заяви про забезпечення позову спрямовано виключно на відновлення вже порушеного права заявника і застосування з боку суду зустрічного забезпечення ще більше ускладнить майновий стан останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Втім, всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачем дій, спрямованих на фактичне відчуження належного йому майна, зокрема грошових активів. Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

При цьому, саме лише посилання на можливе ухилення від виконання зобов`язань за договором та наявну заборгованість, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Ткаченко Олега Петровича про вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити, що вимога про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ФОП Ткаченко Олега Петровича про забезпечення позову (вх. № 18911 від 12.08.2021) у справі № 922/3181/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 16.08.2021.

Суддя М.І. Шатерніков

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.