ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року Справа № 924/186/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Дужич С.П.

без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "НАЕК Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 17.05.2021, повне рішення складено 17.05.2021, у справі № 924/186/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Екосет", м. Дніпро

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "НАЕК Енергоатом", м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 202800,00 грн основного боргу, 5243,86 грн 3% річних, 8302,42 грн інфляційних втрат

В лютому 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосет» звернулось до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» про стягнення 216 346,27 грн, з яких: 202 800,00 грн - основного боргу, 5 243,86 грн - 3% річних, 8 302,42 грн - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020 в частині повної та своєчасної оплати поставленого 01.06.2020 товару (тестеру ультразвукового МХ02-УЗТ-1).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосет» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» про стягнення 202 800,00 грн основного боргу, 5 243,86 грн 3% річних, 8 302,42 грн інфляційних втрат задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосет» 202 800,00 грн основного боргу, 4 794,05 грн 3% річних, 8 257,69 грн інфляційних втрат, 3 237,78 грн витрат по оплаті судового збору.

В решті позову в частині стягнення 449,81 грн 3 % річних та 44,73 грн інфляційних втрат відмовлено.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що відповідач в порушення покладеного на нього обов`язку згідно з договором, своє зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за товар не виконав, з наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, місцевий господарський суд здійснивши перевірку заявленого позивачем розрахунку, дійшов висновку, що останній є не в повній мірі вірним, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідач Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні таких позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих у відповідності до ст. 625 ЦК України 4 794,05 грн 3% річних та 8 257,69 грн інфляційних втрат, не обґрунтовано, без належної правової оцінки відхилив доводи відповідача стосовно того, що ВП «Хмельницька АЕС» не мав можливості здійснити оплату отриманого від ТОВ «Екосет» товару в строки, визначені умовами Договору від 13.05.2020 №16427/53-124-01-20-12116, внаслідок дії об`єктивних та незалежних від ВП «Хмельницька АЕС» обставин. Адже невиконання прийнятого на себе відповідачем зобов`язання, не пов`язано із господарською діяльністю підприємства та не є наслідком його неефективної роботи. Компанія опинилась в умовах, незалежних від її волі та намірів;

- судом не в повній мірі враховано об`єктивні обставини, які спричинили несвоєчасний розрахунок з позивачем за отриманий за договором від 13.05.2020 № 16427/53-124-01-20-12116 товар. Відповідач вважає, що до таких обставин слід віднести ситуацію, в якій опинилася економіка України в цілому. Судом зокрема не враховано, що несвоєчасна оплата за поставлений товар, обумовлена значним фінансовим навантаженням на компанію ДП «НАЕК «Енергоатом», в який опинилась компанія в умовах запровадження відповідно до Закону України «Про ринок електроенергії» № 2019-VIII від 13.04.2017 з 1 липня 2019 в Україні нової моделі функціонування оптового ринку електроенергії;

- відповідач вживав усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання прийнятого на себе зобов`язання з оплати товару за Договором від 13.05.2020 №16427/53-124-01-20-12116 на суму 322 800,00 грн;

- відповідач своєчасно підготував та включив відповідно до процедури платежів, існуючої у ДП «НАЕК «Енергоатом», до реєстру платежів компанії заявку на оплату одержаного згідно з видатковою накладною від 01.06.2020 №РН-0000007 товару на суму 322 800,00 грн. Вишукував можливості часткового погашення заборгованості, про що свідчить проведення часткової оплати на суму 120 000,00 грн згідно з платіжним дорученням від 01.10.2020 № 6741. Регулярно надавав відповіді на листи позивача, повідомляючи про скрутний фінансовий стан підприємства;

- відповідач не мав можливості здійснити оплату отриманого від позивача товару в строки, визначені умовами договору, внаслідок дії об`єктивних та незалежних від нього обставин, тому вина відповідача в порушенні зобов`язання з оплати товару відсутня. Проте суд не врахував вимоги ст. 614 ЦК України та, незважаючи на відсутність вини відповідача, як підстави притягнення до відповідальності, виніс рішення, яким стягнув з відповідача на користь позивача окрім суми основного боргу, у відповідності до 625 ЦК України інфляційні витрати та 3% річних.

Таким чином, на думку скаржника, рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21 в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат ухвалено без урахування усіх обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а тому наявні усі правові підстави для його скасування в частині його оскарження /а.с. 97-99/.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 (головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., Юрчук М.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21; розгляд апеляційної скарги відповідача ухвалено здійснювати без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи; зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня одержання даної ухвали надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосет» не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція») (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосет» (постачальник) укладено Договір № 16427/53-124-01-20-12116 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1 (Товар). Виробник, ціна та код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору строк поставки товару становить протягом 90 календарних днів з дати укладання сторонами Договору.

Згідно з п. 3.2 Договору поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DPP згідно з Інкотермс 2020 на склад вантажоотримувача за адресою: вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницької області, 30100, Хмельницьке відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом», склад № 8.

Згідно з п. 3.4, 3.5 Договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором. Постачальник має право на дострокову поставку товару за письмовим погодженням з покупцем.

У відповідності до п. 4.1 Договору ціна товару по договору становить всього 322 800,00 грн.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією № 1.

До ціни товару включена вартість упакування, маркування та доставки (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 15 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо кількості та якості.

Згідно з п. 6.1 Договору приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача у відповідності з Інструкціями № П-6 (1965р.) та № П-7 (1966р.), затвердженими постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та відповідно до Стандарту державного підприємства «НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС» СОУ НАЕК 038:2017 (даний Стандарт є загальнодоступними електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП «НАЕК «Енергоатом» в розділі Стандарти).

У відповідності до п. 6.3, 6.4 Договору з товаром постачальник надає покупцю видаткову накладну (в 3-х примірниках). Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

Згідно з п. 11.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в ДП «НАЕК «Енергоатом» за умови підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Даний Договір підписаний з обох сторін та скріплений печаткою ТОВ «Екосет» /а.с. 11-15/.

Сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020 про поставку тестеру ультразвукового МХ 02-УЗТ-1 (товар) вартістю 322 800,00 грн /а.с. 16-17/.

Вказаною специфікацією сторони погодили найменування продукції, що поставляється, а саме тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1, вартість якого становить 322 800,00 грн, та його технічні характеристики.

На виконання умов Договору № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосет» поставлено Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» товар (тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1) на суму 322 800,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000007 від 01.06.2020 на суму 322800,00 грн /а.с. 18/.

04.06.2020 членами комісії відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 59-8/20 продукції тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1, згідно з якою встановлено: закінчення гарантійного терміну зберігання приладу (згідно з даними п. 3 паспорта гарантійний термін зберігання 6 місяців з дня виготовлення до 04.2020); відсутнє заводське маркування приладу на боковій панелі методом гравіювання, фотодруку або ін. (товарний знак підприємства-виробника; позначення тестера (порядковий заводський номер, рік випуску, знак затвердження типу, напис «Fabricat in Moldova», номер технічних умов); заводський номер тестера вказаний на паперовій бірці друкарським методом та наклеєний на лицьовій панелі приладу; в комплекті поставки наявний блок живлення Prowest з напругою живлення 12 В, який не вказаний в таблиці 2 паспорту «Комплектність», а також напруга живлення не відповідає по заявленим характеристикам необхідно 9 В /а.с. 43/.

Відповідно до листа ТОВ «Екосет» № 4 від 11.06.2020, адресованого директору ХВ ВП СГ, товариство просить термін зберігання приладу (до 04.2020) вважати помилковим. Гарантійний термін зберігання приладу з дня виготовлення складає 12 місяців /а.с. 44/.

Згідно з звітом про усунення невідповідностей (невід`ємна складова довідки № 59-8/20 від 04.06.2020) керівником підрозділу замовника прийнято рішення про те, що для врегулювання невідповідностей залучити постачальника. Постачальником надано роз`яснення щодо гарантійних термінів зберігання приладу (лист № 4 від 11.06.2020), надано маркувальну бірку, прийнято рішення використовувати блок живлення Prowest з напругою живлення 12 В. Невідповідності усунено (врегульовано) в повному обсязі 17.06.2020 /а.с. 45/.

Комісією відповідача складено акт № 59-8/20 від 17.06.2020 вхідного контролю (ВК 1) продукції блоку № 1 ВП ХАЕС СГМ продукції - тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1, у якому зазначено, зокрема, що по зауваженням складено довідку про виявлені невідповідності № 59-820 від 04.06.2020, зауваження врегульовані 17.06.2020. У даному акті зроблено висновки про те, що згідно з п. 7.3.10 СОУ НАЕК 038:2017 та п. 5 Положення 0.ТК.1478.ПЛ-15 продукція відповідає вимогам документації виробника та умовам договору в об`ємі технічного огляду. Згідно п. 7.3.12 СОУ НАЕК 038:2017 - продукція передається на використання в цех-замовник - СГМ ВП ХАЕС /а.с. 46/.

17.06.2020 начальником відділу Н.В. Іванюком та інженером В.В. Леманинец відповідача підписано ярлик на придатну продукцію № 59-8/20 - тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1, у якому зазначено, що маркування в наявності виконано на лицьовій панелі приладу та на маркувальній наклейці (шильді) /а.с. 47/.

Позивач звертався до відповідача із листами № 3 від 28.07.2020, № 2 від 21.09.2020, у яких просив сплатити заборгованість за поставлений товар. В протилежному випадку повідомив останнього, що буде змушений звертатись до господарського суду для захисту своїх інтересів з примусового стягнення боргу із збільшенням заборгованості сум пені /а.с. 19-20/.

У листі від 25.09.2020 ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» повідомило позивача, що невиконанняя ВП ХАЕС прийнятих на себе за Договором зобов`язань з оплати поставленого товару обумовлено складним фінансовим становищем, просило позивача не розпочинати претензійно-позовної роботи та надати можливість ВП ХАЕС провести оплату товару найближчим часом в добровільному порядку /а.с. 21/.

Відповідачем частково сплачено заборгованість за поставлений товар в сумі 120 000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення № 6741 від 01.10.2020 /а.с. 22/.

Зазначені обставини слугували підставою для пред`явлення позивачем позовних вимог до відповідача про стягнення 202 800,00 грн основної заборгованості за Договором в судовому порядку.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 5 243,86 грн - 3% річних та 8 302,42 грн- інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020, який за своєю природою є договором поставки товару (тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662, 664 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з Договором № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020 сторони домовились, що строк поставки товару становить протягом 90 календарних днів з дати укладання сторонами договору. Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної (п. 6.4 Договору).

Судом встановлено, що позивач відповідно до Договору № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020 та Специфікації № 1 поставив відповідачу товар (тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1) на суму 322 800,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000007 від 01.06.2020.

У відповідності до п. 5.1 Договору оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 15 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо кількості та якості.

Водночас згідно з п. 6.1 Договору приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача у відповідності з Інструкціями № П-6 (1965р.) та № П-7 (1966р.), затвердженими постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та відповідно до Стандарту державного підприємства «НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС» СОУ НАЕК 038:2017 (даний Стандарт є загальнодоступними електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП «НАЕК «Енергоатом» в розділі Стандарти).

Перехід права власності на товар за договором відбувається в момент поставки товару на склад вантажоотримувача за умови відповідності поставленого товару вимогам договору (п. 6.2 Договору).

Матеріалами справи стверджується, що позивачем було поставлено товар, який не в повній мірі відповідав Стандарту державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (п. 7.3.7. - СОУ НАЕК 038:2017), оскільки у товару закінчився гарантійний термін зберігання, було відсутнє заводське маркування та товар було укомплектовано блоком живлення, який не відповідав таблиці паспорта приладу. Дані невідповідності (зауваження) товару були виявлені та описані у довідці від 04.06.2020.

Відповідно ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 1. ст. 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 678 ЦК України унормовано, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк.

За результатами усунення невідповідностей постачальником були надані роз`яснення щодо гарантійних термінів, що підтверджується листом № 4 від 11.06.2020, надано маркувальну бірку та прийнято рішення про використання блоку живлення Prowest з напругою живлення 12 В. Вказані недоліки усунуто 17.06.2020, про що свідчать звіт з усунення невідповідностей, акт від 17.06.2020 та ярлик на придатну продукцію від 17.06.2020.

Отже, зважаючи на погоджені сторонами умови п. 5.1, 6.1, 6.2 Договору від 13.05.2020, виявлені недоліки поставленого товару стосовно його якості та подальше усунення позивачем невідповідностей товару, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що датою поставки товару слід вважати дату усунення невідповідностей поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості, тобто 17.06.2020, а нарахування штрафних санкцій згідно з умовами Договору через 15 календарних днів з дати поставки товару, зокрема з 03.07.2020.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, відповідач згідно з платіжним дорученням № 6741 від 01.10.2020 здійснив часткове погашення заборгованості на суму 120 000,00 грн.

Таким чином, заборгованість Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом» за отриманий товар (тестер ультразвуковий МХ 02-УЗТ-1) складає 202 800,00 грн.

Незважаючи на умови Договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків у повному обсязі за отриманий товар в установлені сторонами строки, протилежних доказів матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 202 800,00 грн за Договором № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 202 800,00 грн основного боргу рішення суду сторонами не оскаржувалось.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 4 794,05 грн 3% річних та 8 257,69 грн інфляційних втрат, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що 3% річних останнім було заявлено у розмірі 5 243,86 грн, зокрема:

- на суму заборгованості 322 800,00 грн за період з 17.06.2020 до 01.10.2020;

- на суму заборгованості 202 800,00 за період з 01.10.2020 до 31.12.2020 та за період з 01.01.2021 до 22.02.2021.

Перевіривши правильність нарахування позивачем 3% річних, апеляційним судом встановлено, що останні обраховані невірно, з огляду на визначений Договором строк проведення розрахунків за отриманий товар.

Тобто, виходячи з умов Договору № 16427/53-124-01-20-12116 від 13.05.2020, а саме строку поставки товару (із врахуванням строку усунення недоліків якісних характеристик товару), суми часткової оплати, 3% річних на суму боргу 322 800,00 грн мають бути обраховані за період з 03.07.2020 по 30.09.2020 та на суму боргу 202 800,00 за період з 01.10.2020 по 22.02.2021, що в цілому становить 4 794,05 грн.

Отже, здійснивши перевірку розрахунку заявленого до стягнення розміру 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача 4 794,05 грн за розрахунком суду, у позові про стягнення 449,81 грн 3 % річних слід відмовити у зв`язку з невірним їх розрахунком позивачем.

Щодо вимог про стягнення 8 302,42 грн інфляційних втрат за період прострочення з липня 2020 по січень 2021.

Згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078).

Отже при обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

Також Верховним Судом у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.06.2020 у справі № 905/21/19, а також Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постанові від 25.08.2020 у справі № 924/534/19 наведено формулу, за якою необхідно розрахувати інфляційні втрати, в разі, якщо протягом періоду прострочення відбувалось часткове погашення боргу: «Х» * «і-1» - 100 грн. = «ЗБ», де «Х» - залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а «ЗБ» - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Отже при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

При цьому Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За прострочення грошового зобов`язання на суму 322 800,00 грн у період з липня 2020 по вересень 2020, а також із суми заборгованості у розмірі 202 800,00 грн за період з жовтня 2020 по січень 2021 позивач нарахував відповідачу 8 302,42 грн інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат у інформаційно-правовій системі «ЛІГА:ЗАКОН» по кожному зобов`язанню окремо та за визначені позивачем періоди, судова колегія із врахуванням висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, вважає, що підставною до стягнення є сума інфляційних втрат в розмірі 8 257,69 грн, а тому у позові про стягнення 44,73 грн інфляційних втрат слід відмовити.

Судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що доводи скаржника щодо кризового стану у електричній галузі та наявність заборгованості Державного підприємства «Енергоринок» перед Державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» в розмірі 12 млдр. грн, яка не дозволяє останньому виконати свої зобов`язання за Договором від 13.05.2020, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, відповідно до ст. 218 ГК України суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Інші заперечення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК Енергоатом», викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача.

Відповідно до част. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Поскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, тому на підставі част. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 924/186/21 є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "НАЕК Енергоатом", на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі № 924/186/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 924/186/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "20" серпня 2021 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Дужич С.П.