ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2332/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго", місто Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект", місто Харків
про стягнення 19 000,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" заборгованість за надані згідно Договору № 02.03.21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02 березня 2021 року послуги в розмірі 19 000,00 грн. Також позивач просить суд покласти на ТОВ "Неотехкомплект" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 червня 2021 року позовну заяву ТОВ "Логістік-Карго" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/2332/21. Розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України; відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений статтею 251 Господарського процесуального кодексу України строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Господарського суду Харківської області від 18.06.2021 про відкриття провадження у справі № 922/2332/21 направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою ТОВ "Неотехкомплект", вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 61058, місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 12, кімната 18. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", згідно Довідки про причини повернення/досилання відділення поштового зв`язку Укрпошти від 03 липня 2021 року.

В подальшому Судом було встановлено, що після відкриття провадження у даній справі ТОВ "Неотехкомплект" змінено місцезнаходження. Так, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який отримано Судом 12.08.2021 на запит, відповідач знаходиться за адресою: 36022, місто Полтава, вулиця Старий Поділ, будинок 4. Зміни до відомостей про юридичну особу зареєстровано 15 липня 2021 року.

При цьому, відповідач про зміну юридичної адреси Суд не повідомляв.

Відповідно до частини другої статті 31 ГПК України справа прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Враховуючи приписи зазначеної норми, зокрема те, що дана справа не відноситься до виключної підсудності іншого суду, суд продовжив розгляд даної справи по суті.

Також у відповідності до частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, Суд намагався повідомити ТОВ "Неотехкомплект" про розгляд даної справи телефонограмою за номером, який вказаний у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відомостей щодо інших засобів зв`язку із відповідачем матеріали справи не містять.

Керуючись приписами пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, Суд приходить до висновку, що ТОВ "Неотехкомплект" належним чином повідомлено про розгляд справи № 922/2332/21.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Так, розглянувши справу № 922/2332/21 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ "Логістік-Карго", об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" (далі - Перевізник-Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" (далі - Замовник) було укладено Договір № 02.03.21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до умов якого Перевізник- Експедитор зобов`язується від свого імені та за дорученням Замовника виконати роботи з перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Роботи).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що закінчення робіт фіксується в Акті виконаних робіт, який складається у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін і підписується уповноваженими представниками Перевізник-Експедитора та Замовника.

Згідно пункту 2.1. Договору встановлено, що Перевізник-Експедитор виконує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються Замовником за взаємоузгодженою формою. Заявки можуть бути передані усно (в окремих випадках), по факсу або електронною поштою.

Порядок розрахунків погоджено сторонами в пунктах 5.1. - 5.3. Договору: розмір оплати виконаних робіт визначається за взаємною згодою Сторін та підтверджується письмово Перевізником-Експедитором і вказується в рахунку.

Розрахунок за виконані роботи проводиться Замовником на підставі Рахунку-фактури Перевізника-Експедитора й Акта про виконання робіт. Підставою для виставлення рахунку-фактури є дані подорожних листів, завірені Замовником, а також відмітки Замовника в супровідних документах. Рахунок-фактура повинен бути оплачений Замовником після виконання робіт в термін вказаний в заявці.

Пунктом 10.5. Договору також передбачено, що оплата послуг Виконавця здійснюється після реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Відповідно до прийнятої до виконання Заявки № 10 від 02.03.2021 Перевізник- Експедитор зобов`язаний був здійснити перевезення вантажу з міста Полтави, вул. Небесної Сотні, 69 до міста Новомосковськ, вул. М. Головка, 7. Погоджена сторонами вартість послуг за цією заявкою склала 5 500,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до прийнятої до виконання Заявки № 09 від 03.03.2021 Перевізник- Експедитор зобов`язаний був здійснити перевезення вантажу з міста Полтави, вул. Небесної Сотні, 69 до міста Новомосковськ, вул. М. Головка, 7. Погоджена сторонами вартість послуг за цією заявкою склала 8 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до прийнятої до виконання Заявки № 13 від 03.03.2021 Перевізник- Експедитор зобов`язаний був здійснити перевезення вантажу з міста Полтави, вул. Небесної Сотні, 69 до міста Новомосковськ, вул. М. Головка, 7. Погоджена сторонами вартість послуг за цією заявкою склала 5 500,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до прийнятої до виконання Заявки № 14 від 03.03.2021 Перевізник- Експедитор зобов`язаний був здійснити перевезення вантажу з міста Полтави, вул. Небесної Сотні, 69 до міста Новомосковськ, вул. М. Головка, 7. Погоджена сторонами вартість послуг за цією заявкою склала 5 500,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов заявок ТОВ "Логістік-Карго" здійснило перевезення вантажів до пунктів призначення, що підтверджується пакетом документів первинного бухгалтерського обліку, а саме: копіями погоджених і підписаних без зауважень повноважними представниками сторін відповідних Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 9 від 03 березня 2021 року на суму 8 000,00 грн. з ПДВ, № 10 від 03 березня 2021 року на суму 5 500,00 грн. з ПДВ, № 13 від 04 року 2021 року на суму 5 500,00 грн. з ПДВ, № 14 від 04 року 2021 року на суму 5 500,00 грн. з ПДВ. (том І, арк.с. 16-19); копіями Товарно-транспортних накладних № 11 від 02 березня 2021року, № 10/1 від 03 березня 2021року, № 12 від 03 березня 2021 року і № 12 від 03 березня 2021 року (том І, арк.с. 24-28).

Згідно умов Договору № 02.03.21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" також виставлено відповідачу рахунки на оплату послуг № 9 від 03.03.2021 на суму 8 000,00 грн. з ПДВ, № 10 від 03.03.2021 на суму 5 500,00 грн. з ПДВ, № 13 від 04.03.2021 на суму 5 500,00 грн. з ПДВ, № 14 від 04.03.2021 на суму 5 500,00 грн. з ПДВ.

Таким чином, загальна вартість наданих позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" послуг позивачем становить 24 500,00 грн.

Враховуючи те, що умовами Договору та змістом заявок не встановлено строк виконання відповідачем грошових зобов`язань за надані послуги перевезення вантажів, керуючись приписами частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, і з метою забезпечення права вимоги за обставин ухилення відповідача від проведення остаточних розрахунків, 13 травня 2021 року на електронну адресу та рекомендованим листом на юридичну адресу ТОВ "Неотехкомплект" позивачем було направлено "Вимогу про сплату вартості наданих послуг перевезення вантажів в розмірі 24 500,00 грн.", яка містила вимогу протягом семи днів з моменту отримання цієї Вимоги перерахувати ТОВ "Логістік-Карго" за Актами здачі-приймання робіт (наданих послуг): № 9 від 03.03.2021 - 8 000,00 грн., № 10 від 03.03.2021 - 5 500,00 грн., № 13 від 04.03.2021 - 5 500,00 грн., № 14 від 04.03.2021 - 5 500,00 грн., а всього: 24 500,00 гривень з ПДВ.

Разом з Вимогою ТОВ "Неотехкомплект" повторно було направлено рахунки на оплату послуг № 9 від 03.03.2021 на суму 8 000,00 грн. з ПДВ № 10 від 03.03.2021 на суму 5 500,00 грн. з ПДВ, № 13 від 04.03.2021 на суму 5 500,00 грн. з ПДВ, № 14 від 04.03.2021 на суму 5 500,00 грн. з ПДВ. Докази надсилання Вимоги (опис-вкладення і фіскальний чек) надано позивачем до матеріалів справи. Проте конверт з Вимогою від 13 травня 2021 року повернуто на адресу позивача поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 28.05.2021 із позначкою "за закінченням терміну зберігання" (том І, арк.с. 34-38).

Водночас платіжним дорученням № 137 від 13 травня 2021 року відповідачем згідно Акту № 14 від 04.03.2021 сплачено за транспортні послуги 5 500,00 грн. з ПДВ.

Таким чином, на час розгляду справи заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" за Договором № 02.03.21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02.03.2021 становить 19 000,00 грн. і позивач вважає за можливе і необхідне захистити власні права та інтереси в спосіб примусового стягнення з відповідача суми боргу за надані послуги, строк оплати яких настав. Зазначені обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Згідно також приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України).

Аналіз укладеного сторонами Договору № 02.03.21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02 березня 2021 року та інших документів, складених під час формування спірних правовідносин, дає підстави зробити висновок про те, що така угода за своєю правовою природою та істотними умовами є договором перевезення, регулювання якого здійснюється главою 64 ЦК України.

Так, відповідно до приписів статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Виходячи зі змісту наведеної норми, перевізник є таким учасником процесу перевезення вантажів, функціональне призначення якого полягає у наданні транспортної послуги - переміщення продукції виробничо- технічного призначення та виробів народного споживання. Правовий статус перевізника характеризує те, що він є суб`єктом господарювання, який на виконання умов договору перевезення вантажу зобов`язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі - вантажоодержувачу. Перевізник є стороною договору перевезення вантажу і зазначається як такий у відповідних транспортних документах.

Водночас, згідно зі статтею 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

За змістом частини першої статті 306 ГК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Частиною четвертою зазначеної статті встановлено, що допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

Суд звертає увагу на те, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект", яке зареєстровано у встановленому законом порядку, - 28 травня 2021 року вважається днем вручення відповідачу Вимоги про сплату послуг в порядку частини другої статті 530 ЦК України. В силу вищенаведених приписів цивільного законодавства, відповідач мав повністю сплатити прийняті ним послуги у строк до 04 червня 2021 року, що здійснено ТОВ "Неотехкомплект" не було.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, жодних доказів остаточної оплати послуг з перевезення вантажу за Договором № 02.03.21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02 березня 2021 року не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" щодо примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" заборгованості за виконане перевезення вантажу в розмірі 19 000,00 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги у даній справі задоволено у повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. також покладаються Судом на ТОВ "Неотехкомплект" та підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 13, 15, 16, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неотехкомплект" (місцезнаходження: 36022, місто Полтава, вулиця Старий Поділ, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік-Карго" (місцезнаходження: 49018, місто Дніпро, вулиця Метробудівська, будинок 4, квартира 80; ) заборгованість за надані згідно Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 02.03.21 послуги в розмірі 19 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "16" серпня 2021 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/2332/21