ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1283/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс", місто Харків
до 1. Акціонерного товариства "Харківобленерго", місто Харків 2. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", місто Київ 3. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", місто Київ
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - адвокат Конрієнко О.В., ордер ВІ № 1044174 від 28.05.2021;

відповідача 1 - адвокат Квіцінська А.І., довіреність № 01-46/72 від 04.01.2021;

відповідача 2 - не з`явився;

відповідача 3 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (1-го відповідача), Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (2-го відповідача) та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (3-го відповідача) згідно якої, з метою недопущення відключення об`єктів міського електричного транспорту від електропостачання під час пасажирських перевезень, позивач просить суд:

- зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" припинити дії, що обмежують постачання електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" за договором постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", постачання за яким здійснюється з 30.12.2020;

- зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго", Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" припинити дії, що обмежують надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" відповідно до укладених договорів з КП "Міськелектротранссервіс";

- зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" здійснити процедуру зміни електропостачальника відповідно до розділу 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі проведеної процедури закупівлі електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" № UА-2021-01-29-005636-с.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 позовну заяву КП "Міськелектротранссервіс" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1283/21; постановлено розглядати справу за правилами (в порядку) загального позовного провадження.

Розгляд справи № 922/1283/21 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи. Учасники справи виклали письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у заявах по суті справи - позовній заяві, запереченнях ДПЗД "Укрінтеренерго" (вх. №10091 від 05.05.2021), відзиві АТ "Харківобленерго" на позовну заяву (вх. № 10275 від 06.05.2021), відзиві НЕК "Укренерго" на позовну заяву (вх. № 10274 від 06.05.2021), відповіді КП "Міськелектротранссервіс" на відзив (вх. № 12469 від 28.05.2021), запереченнях НЕК "Укренерго" на відповідь на відзив (вх. № 13637 від 10.06.2021) та інш.

За результатами підготовчого засідання 05.07.2021 Судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 922/1283/21 та призначено справу до розгляду по суті на 19 липня 2021 року о 12:30 годині, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 ГПК України.

В судовому засіданні 19.07.2021 у справі № 922/1283/21 судом оголошено перерву до 09 серпня 2021 року о 12:00 годині, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Відповідну ухвалу постановлено без виходу до нарадчої кімнати і занесено до протоколу судового засідання у справі № 922/1283/21.

06 серпня 2021 року позивач подав до суду письмові пояснення (за вх. № 18412), які було прийнято судом до розгляду, в порядку частини п`ятої статті 161 Господарського процесуального кодексу України.

Представник КП "Міськелектротранссервіс", який брав участь в судовому засіданні 09 серпня 2021 року, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник АТ "Харківобленерго" (відповідач 1) в судовому засіданні 09 серпня 2021 року проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Представники ДПЗД "Укрінтеренерго" та НЕК "Укренерго" (відповідачі 2, 3) в судове засідання не з`явились. Разом з тим, 05 серпня 2021 року до загального відділу діловодства Господарського суду надійшло клопотання 2-го відповідача про розгляд справи без участі представника ДПЗД "Укрінтеренерго" (вх. № 18294).

Враховуючи принцип диспозитивності та право сторін на власний розсуд розпоряджатись своїми правами, в тому числі брати участь в судовому засіданні; з огляду на те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені статтею 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/1283/21 без участі представників відповідачів - ДПЗД "Укрінтеренерго" та НЕК "Укренерго".

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" створено на підставі рішення ХНУ сесії VI скликання Харківської міської ради Харківської області «Про створення Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" від 26.05.2010 № 104/10. Вказаним рішенням Харківською міською радою надано позивачу ексклюзивне право на утримання колійного господарства міського наземного електротранспорту, контактної мережі, розвитку трамвайних та тролейбусних ліній, забезпечення надійного енергопостачання наземного електричного транспорту та безпеки дорожнього руху.

Положеннями пункту 3.1. розділу 3 Статуту підприємства визначено, що метою діяльності Підприємства є підвищення ефективності утримання колійного господарства міського наземного електротранспорту, контактної мережі, розвитку трамвайних та тролейбусних ліній, забезпечення надійного енергопостачання наземного електричного транспорту та безпеки дорожнього руху, одержання прибутку для розвитку підприємства, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

У підпунктах 3.2.2, 3.2.3. пункту 3.2. розділу 3 Статуту передбачено, що предметом діяльності підприємства є, зокрема: технічне обслуговування і ремонт обладнання тягових підстанцій, релейного захисту і телемеханіки, пристроїв контактно-кабельної мережі та обладнання підстанцій змінного струму; ремонт і обслуговування колійного господарства, згідно з діючими нормами і правилами для безпечного руху трамваїв по колійної мережі.

Звертаючись до суду із даним позовом КП "Міськелектротранссервіс" зазначає, що у 2020 році постачання електричної енергії Позивачу здійснювалось ТОВ "Газенерджитрейд" () на підставі Договору про постачання електричної енергії споживачу № 07/20-торги від 21.05.2020, що укладений за результатами проведення Позивачем закупівлі № ІІА-2020-02-19-001284-с. Положеннями пункту 13.1. вказаного Договору строк його дії закінчувався 31.12.2020.

В кінці 2020 року НЕК "Укренерго" присвоєно учаснику ринку - ТОВ "Газенерджитрейд" статус "Дефолтний", що підтверджується інформацією з офіційного сайту НЕК "Укренерго". Такий статус присвоєно ТОВ "Газенерджитрейд" з 30.12.2020 (п.44 списку дефолтних учасників ринку).

На період існування такого статусу у відповідності до пункту 1.7.4 та пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, Адміністратор розрахунків, в т.ч. зупиняє майбутні та скасовує діючі реєстрації ДД щодо продажу електричної енергії учасникам ринку; установлює нульовий обсяг продажу електричної енергії на РДН та ВДР для такого учасника ринку; якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника (або споживача), після набуття ним статусу "Дефолтний" постачання електричної енергії споживачам такого учасника ринку (або такому учаснику ринку) здійснюється постачальником "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку.

Таким чином, ТОВ "Газенерджитрейд" не могли виконувати прийняті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим продовжити дію даного договору у порядку частини 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, не вбачалось за можливе.

Положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (пунктом 3.4.4 Правил).

Так, між ДПЗД "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника "останньої надії", діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та Комунальним підприємством "Міськелектротранссервіс" було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, операторами системи є АТ "Харківобленерго" та ПАТ "НЕК "Укренерго".

ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальник "останньої надії", повідомило КП "Міськелектротранссервіс" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" листами від 05.01.2021 № 44/09-0000763 та від 05.01.2021 № 44/09-0000757/пон повідомило позивача про початок постачання електричної енергії з 30.12.2020 та надано рахунок для сплати за січень 2021 року.

Постачання ДПЗД "Укрінтеренерго" електричної енергії Позивачу здійснюється протягом строку, визначеного пунктом 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, тобто на термін до 90 календарних днів.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 "Комерційна пропозиція № 2" до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

В той же час, як зазначає позивач, розуміючи, що зі спливом 90-ти денного строку дія договору із постачальником "останньої надії" закінчиться, КП "Міськелектротранссервіс" 29.01.2021 оприлюднило оголошення про проведення закупівлі електричної енергії № UА-2021-01-29-005636-с.

Разом з тим, 04.01.2021 ДПЗД "Укрінтеренерго" направило на адресу позивача Повідомлення про припинення постачання електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" з 20 січня 2021 року у зв`язку із наявною заборгованістю. Пізніше, на адресу позивача надійшло Повідомлення ДПЗД "Укрінтеренерго" від 12.01.2021 про припинення постачання електричної енергії у зв`язку із наявною заборгованістю з 27 січня 2021 року.

Також 03 березня 2021 року ДПЗД "Укрінтеренерго" направило КП "Міськелектротранссервіс" Повідомлення № 44/09-2250 про завершення терміну електропостачання споживачу Постачальника "останньої надії". 03.03.2021 ДПЗД "Укрінтеренерго" повторно направило Повідомлення № 44/09-2251 про завершення терміну електропостачання споживачу Постачальника "останньої надії".

При цьому, КП "Міськелектротранссервіс" звертає увагу на те, що станом на час звернення до суду із даним позовом постачання не припинено, проте враховуючи наявну заборгованість, постачання електричної енергії може бути припинено найближчим часом.

Крім того, позивачу стало відомо, що ДПЗД "Укрінтеренерго" направлено повідомлення на адресу АТ "Харківобленерго" про припинення розподілу електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс". Таким чином, у позивача: строк дії договору про постачання електричної енергії з постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" закінчився; наявний чинний договір з оператором системи розподілу АТ "Харківобленерго" (Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 37 від 01.01.2019 (на умовах Договору про постачання електричної енергії № 37 від 19.03.2012); наявний чинний Договір з оператором системи передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" (Договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0377-2032).

Взаємовідносини позивача з АТ "Харківобленерго" виникли на підставі Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 37 від 01.01.2019. За вказаним Договором - відповідно до пункту 2.1. Оператор системи розподілу - АТ "Харківобленерго" надає споживачу - КП "Міськелектротранссервіс" послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пункту 2.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (надалі -Правила), результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії. У даному ж випадку, наявні дві обставини припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу (згідно п.п.2 п. 7.5. Правил): закінчення терміну дії договору між позивачем та ДПЗД "Укрінтеренерго"; наявність у позивача заборгованості за електричну енергію перед постачальником.

Відповідно до пункту 7.10. Правил припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом, системи розподілу.

Згідно із підпунктом 3.1., пункту 3.7., пункту 3 розділу 11 Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, припинення передачі електриченої енергії здійснюється за зверненням електропостачальника у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку. Звернення електропостачальника щодо припинення електроживлення споживача подається ОСП у письмовому вигляді із зазначенням: найменування і юридичної адреси електропостачальника та його контактних даних (телефон, факс, електронна адреса); найменування, юридичної адреси, переліку посадових осіб споживача, відповідальних за безпечну експлуатацію струмоприймачів, їх контактні дані (телефон, факс); причин застосування припинення електроживлення споживача; дати і часу припинення електроживлення споживача.

Положеннями пункту 11.5.12. Кодексу системи розподілу встановлено, що електропостачальник має право звернутися до ОСР (оператора системи розподілу) щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (ЕІС-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії.

Оператор системи розподілу (АТ "Харківобленерго") повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

Таким чином, за висновками позивача, оскільки АТ "Харківобленерго" на теперішній час отримано від ДПЗД "Укрінтеренерго" повідомлення про припинення електропостачання, ОСР повинен припинити електроживлення КП "Міськелектротранссервіс". В той же час, позивач звертає увагу на те, що за своєю суттю постачання електричної енергії передбачає доволі складну технологічну процедуру. Процес відновлення постачання електричної енергії споживачу з боку постачальника та операторів розподілу систем є тривалим і у разі припинення відповідачами постачання КП "Міськелектротранссервіс" електричної енергії та встановлення судом безпідставності такого припинення, процедура відновлення постачання електричної енергії споживачу займе тривалий проміжок часу, а електротранспорт міста Харкова перестане функціонувати.

Водночас під час розгляду справи № 922/1283/21 КП "Міськелектротранссервіс" подано письмові пояснення, згідно яких позивач зазначив, що публічна закупівля електричної енергії № UA-2021-01-29-005636-с була автоматично відмінена електронною системою закупівель 18.05.2021 у відповідності до пункту 2 частини другої статті 32 Закону України "Про публічні закупівлі".

Користуючись правом, передбаченим пунктом 3 частини другої статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" позивачем на обсяг, що не перевищує 20 відсотків від очікуваної вартості тендера, що оскаржується, застосовано переговорну процедуру та 17.05.2021 оприлюднено закупівлю № UA-2021-05-17-014656-Ь електричної енергії. За результатами вказаної закупівлі між Позивачем та ТОВ "Трейденерджи" (), укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 21/21-торги від 24.05.2021 зі строком постачання до 31.08.2021 (відповідна інформація оприлюднена у встановленому законодавством порядку на майданчику закупівель "Прозорро". Відповідно до заяви - прнєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу початок постачання - з 01 червня 2021 року.

Згідно пункту 2.3. вказаного Договору кількість, обсяг поставки - 17 412 600 кВт/год. Враховуючи те, що між позивачем та ТОВ "Трейденерджи" укладалися додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару № 1 від 01.07.2021 та № 2 від 02.08.2021, і відповідно обсяг поставки зменшився до - 15 739 140 кВт/год, то вказаний обсяг буде спожито позивачем раніше 31 серпня 2021 року, а саме орієнтовно 18.08.2021.

Водночас, на адресу КП "Міськелектротранссервіс" надійшло повідомлення ДПЗД "Укрінтеренерго" № 44/09-7869 від 05.08.2021, згідно якого підприємство повідомило, що додатково до попереджень від 18.03.2020, від 04.01.2021, від 12.01.2021, позивачем не виконано умови Договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії в частині порушення строків оплати за договором на загальну суму 95 084 732,23 грн. Також ДПЗД "Укрінтеренерго" попередило, що у разі несплати вказаної суми заборгованості позивачем постачання електричної енергії на об`єкти буде припинено з 00:01 години 18.08.2021 або з першого дня відновлення договірних відносин з постачальником останньої надії.

Таким чином, електропостачання на об`єкти позивача може бути припинено і АТ "Харківобленерго" буде також змушено виконати вимогу ДПЗД "Укрінтеренерго", а електротранспорт міста Харкова перестане функціонувати.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" до суду із даним позовом.

Заперечуючи проти позову ДПЗД "Укрінтеренерго" зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р підприємство визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року до 01 січня 2021 року. ДПЗД "Укрінтеренерго" є єдиним постачальником електричної енергії на території України, на якого покладені функції постачальника "останньої надії".

Статтею 1 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник "останньої надії" - це електропостачальник, який за обставин, встановлених Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу. В зв`язку з чим, ДПЗД "Укрінтеренерго" зобов`язане забезпечити постачання електричної енергії у тому числі і тій категорії споживачів, з якими відмовляються укладати договори інші постачальники електричної енергії, а саме із неплатоспроможними споживачами.

Відтак, від сталого функціонування постачальника "останньої надії" залежить діяльність всього ринку електричної енергії України, однак, не дивлячись на це, у постачальника "останньої надії" немає жодних преференцій, а свою діяльність він здійснює на правах звичайного електропостачальника. Так, ДПЗД "Укрінтеренерго" просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Акціонерне товариство "Харківобленерго", в свою чергу, зазначило, що отримало вимогу Постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" від 04.01.2021 № 44/09-000282/В на повне припинення розподілу електричної енергії по всім точкам приєднання згідно вимог чинного законодавства споживача КП "Міськелектротранссервіс" у зв`язку з заборгованістю перед Постачальником з оплати за спожиту електричну енергію.

На виконання зазначеної вимоги та пункту 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії Акціонерним товариством "Харківобленерго" відправлено керівнику КП "Міськелектротранссервіс" повідомлення про припинення розподілу електричної енергії від 12.01.2021 № 11, де зазначено, що розподіл електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" буде припинено повністю з 09-00 години 20.01.2021.

На відключення адміністративних будівель та інших допоміжних приміщень, що не задіяні у технологічному процесі пасажирських перевезень та яке не призведе до знеструмлення субспоживачів КП "Міськелектротранссервіс", 20.01.2021 відповідачем направлено до позивача інспекторів Товариства для вибіркового обмеження розподілу електричної енергії. Однак, персонал АТ "Харківобленерго" не був допущений представниками Позивача до приміщень, про що складені відповідні Акти недопуску. Відповідно, АТ "Харківобленерго" на адресу ДПЗД "Укрінтеренерго" відправлено лист від 21.01.2021 № 56к-02/05-356, щодо неможливості припинення розподілу електричної енергії на об`єктах КП "Міськелектротранссервіс".

Крім того, на підставі листа Постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" від 03.03.2021 № 44/09-2251/ПОН, КП "Міськелектротранссервіс" 22.03.2021 було повідомлено про заплановане з 00-00 години 30.03.2021 припинення розподілу електричної енергії у зв`язку із завершенням терміну електропостачання споживачу Постачальника "останньої надії" (повідомлення від 22.03.2021 № 252, отримано 1-м заступником директора - Громикін В.Д. вх. від 22.03.2021.). Однак, персонал АТ "Харківобленерго" 30.03.2021 також не був допущений представниками позивача до обмеження розподілу електричної енергії, про що також складені відповідні Акти недопуску.

В свою чергу, АТ "Харківобленерго" не має можливості виконати відключення, оскільки враховуючи вимоги статті 18 Закону України "Про міський електричний транспорт", забороняється відключення об`єктів міського електричного транспорту від електропостачання під час пасажирських перевезень, за винятком усунення наслідків аварій у системах електропостачання.

Щодо даного питання, а саме розбіжностей між Законом України "Про міський електричний транспорт" та Закону України "Про ринок електричної енергії" надано роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.04.2021 № 4593/20.1/-21: "для виконання частини другої статті 18 Законом України "Про міський електричний транспорт" щодо заборони відключення міського електричного транспорту під час пасажирських перевезень Оператор системи має утримуватись від здійснення одноразової дії з відключення електроустановки споживача (роз`єднання сусідніх елементів електричної мережі, що спрямоване на знеструмлення електроустановки) в період часу, коли на маршрутах здійснюється пасажирські перевезення".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, АТ "Харківобленерго" жодних дій щодо припинення розподілу електричної енергії не проводить самостійно, а лише на вимогу постачальника Товариство направляє повідомлення про припинення розподілу електричної енергії на виконання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу системи розподілу.

Крім того, відповідач зазначає, що КП "Міськелектротранссервіс", не дивлячись на закінчення всіх термінів встановлених Правилами щодо зміни електропостачальника, не уклало Договір про закупівлю електричної енергії ні з одним із можливих постачальників. Отже, саме бездіяльність позивача призвела до ситуації, яка виникла на теперішній час.

Також Адміністратор комерційного обліку (АТ "Харківобленерго") може відмовити у забезпеченні зміни електропостачальника у випадках, зокрема: припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) споживача за зверненням чинного електропостачальника або наявності на дату ініціювання споживачем процедури зміни електропостачальника такого звернення, надісланого в установленому порядку (п.п. З п. 6.1.14 Правил). Більш того, що всі спожити обсяги електричної енергії у разі нездійснення відключення Оператором системи на виконання попереджень про відключення, покладаються на АТ "Харківобленерго".

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" проти задоволення позову КП "Міськелектротранссервіс" також заперечувало, зазначивши про системне порушення вимог чинного законодавства з боку позивача з приводу незабезпечення підприємства укладанням договору на 2021 рік про постачання електричної енергії, а також про безпідставність заявленого позову "про зобов`язання вчинити дії", оскільки зазначені в позові обставини не можуть бути підставою для невиконання вимог чинного та порушення прав третіх осіб, які є учасниками ринку, та для односторонньої відмови від Договору.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, обов`язковою умовою звернення до суду є наявність мети - захистити порушене, невизнане чи оспорюване право та, зрештою, ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158 гс18).

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії "ефективності" таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Звертаючись до суду із даним позовом, КП "Міськелектротранссервіс" посилається на необхідність захисту його прав шляхом зобов`язання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" припинити дії, що обмежують постачання електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс"; зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" та Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" припинити дії, що обмежують надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс"; зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" здійснити процедуру зміни електропостачальника відповідно до розділу 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі проведеної процедури закупівлі електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" № UА-2021-01-29-005636-с.

Однак, за вище встановлених судом обставин, позивач просить захистити його права, факту порушення яких на момент подання позову судом не встановлено, а також права, щодо яких невідомо чи відбудеться таке порушення у майбутньому. Так, КП "Міськелектротранссервіс" звертає увагу на те, що станом на час звернення до суду із даним позовом постачання не припинено, проте враховуючи наявну заборгованість, постачання електричної енергії може бути припинено найближчим часом. Крім того, КП "Міськелектротранссервіс" не вказано, які саме дії порушують його права (в т.ч. обмежують постачання електричної енергії) та підлягають припиненню, а відтак сформульовані позивачем засоби захисту є абстрактними і не відповідають ані умовам укладеного з ДПЗД "Укрінтеренерго" Договору, ані вимогам чинного законодавства.

Також є неможливим зобов`язання АТ "Харківобленерго" здійснити процедуру зміни електропостачальника на підставі проведеної процедури закупівлі електричної енергії КП "Міськелектротранссервіс" № UА-2021-01-29-005636-с, з урахуванням того, що під час розгляду справи № 922/1283/21 публічну закупівлю електричної енергії № UA-2021-01-29-005636-с було автоматично відмінено електронною системою закупівель 18.05.2021 у відповідності до пункту 2 частини другої статті 32 Закону України "Про публічні закупівлі". Натомість самим позивачем, на обсяг, що не перевищує 20 відсотків від очікуваної вартості тендера, що оскаржується, застосовано переговорну процедуру та 17.05.2021 оприлюднено закупівлю № UA-2021-05-17-014656-Ь електричної енергії. За результатами вказаної закупівлі між Позивачем та ТОВ "Трейденерджи" укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 21/21-торги від 24.05.2021 зі строком постачання до 31.08.2021. Відповідно до заяви - приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу початок постачання - з 01 червня 2021 року.

Враховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути тільки порушено у майбутньому і щодо якого не відомо, буде воно порушено чи ні. При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Також згідно з положеннями частини другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Однак, у даному випадку суд обмежений у визначені такого способу захисту, оскільки, як вже було зазначено, для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться таке порушення ( саме факт обмеження постачання електричної енергії та факт обмеження надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії) у майбутньому невідомо.

Оскільки метою та завданням господарського судочинства , зокрема, є захист та поновлення порушених прав, суд не може передбачити на майбутнє , що відповідачі вчинять такі обмеження постачання електричної енергії та обмеження надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії , а отже вимоги позивача в цій частині є передчасними.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" є такими, що задоволенню не підлягають.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Витрати Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" зі сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 124, 129, Конституції України, статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" відмовити.

Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "18" серпня 2021 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 9221283/21