ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2021 року м. Дніпро Справа № 24/25-908/5753/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Антоніка С.Г.

секретар судового засідання Григоренко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.09.2020 р.

( повний текст складений 31.03.2021р., суддя Азізбекян Т.А., м. Запоріжжя )

прийнятої за результатами розгляду скарги

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва

ОСОБА_2

у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України"

Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",

м. Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства

"Концерн Стирол",

м. Горлівка, Донецька область

за участю: Прокуратури Донецької області,

м. Маріуполь, Донецька область

орган виконання: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва

ОСОБА_2,

м. Київ

про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог.

Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» звернулось до Господарського суду Запорізької області зі скаргою від 07.09.2020 вих. № 129/09-20 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 у справі № 24/25-908/5753/14, в якій боржник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 ВП № 62819336 від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 у справі № 24/25-908/5753/14.

В обґрунтування скарги на дії боржник зазначає, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 62819336 від 13.08.2020 р. приватним виконавцем ОСОБА_2 в загальній сумі заборгованості яка підлягає до стягнення за наказом Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. не враховано визнання вказаного наказу суду частково таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення основного боргу за поставлений природний газ в сумі 943 521 527,38 грн. та 73 080,00 грн. судового збору, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 р., яка залишена в силі в її резолютивній частині постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2019 та ухвалою Верховного Суду від 06.05.2019 р.. Скаржник вважає, що з огляду на те, що приватний виконавець ОСОБА_2 здійснює свою діяльність у виконавчому окрузі міста Києва, а місцезнаходженням Відповідача станом на дату відкриття виконавчого провадження є м. Горлівка Донецької області, а також враховуючи відсутність у виконавця на час винесення постанови беззаперечних доказів щодо знаходження майна в м. Києві, в тому числі і грошових коштів на рахунках боржника, приватний виконавець ОСОБА_2, на думку Скаржника, не мав права приймати наказ суду від 19.09.2017 р. у справі № 24/25-908/5753/14 до виконання та вчиняти будь-які виконавчі дії у тому числі - відкривати виконавче провадження.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.09.2020 р. скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 у справі №24/25-908/5753/14 залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавець діяв в межах своїх повноважень щодо здійснення виконавчих дій, оскільки враховуючи те, що у заяві стягувача про примусове виконання рішення від 13.08.2020 р. були зазначені рахунки Відповідача, що відкриті у АБ "Кліринговий Дім" та АТ "Ощадбанк" з місцем реєстрації у місті Києві, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, суд зазначає, що дії приватного виконавця ОСОБА_2, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження № 62819336 та подальші виконавчі дії з винесенням постанови від 14.08.2020 р. у зведеному виконавчому провадженні № 62619448 про арешт коштів боржника - Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол", відкритих в АТ "Ощадбанк" та АТ "Кліринговий Дім" не суперечать наведеним нормам законодавства, а тому суд відхиляє протилежні доводи Скаржника.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Концерн Стирол" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.09.2020 р. у справі № 24/25-908/5753/14 та прийняти нове рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 ВП № 62819336 від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/25-908/5753/14.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що при винесенні ухвали від 22.09.2020 р. Господарським судом Запорізької області було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а також було неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для її належного розгляду, що є підставами для скасування даного судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України.

При цьому Скаржник зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належну правову оцінку тій обставині, що приймаючи спірну постанову від 13.08.2020 р., про відкриття виконавчого провадження № 62819336, приватним виконавцем ОСОБА_2 не було враховано наявність ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 р., якою було визнано наказ Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/25-908/5753/14 частково таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення сум основного боргу та судового збору, а також ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 р., якою було роз`яснено резолютивну частину ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 р. у справі № 24/25-908/5753/14.

Скаржник наголошує на тому, що всупереч ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів» перед відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець ОСОБА_2 не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна ПрАТ «Концерн Стирол» у відповідному виконавчому окрузі ( рухомого чи нерухомого майна, грошових коштів на банківських рахунках ) чим порушив встановлений порядок відкриття виконавчого провадження.

ПрАТ «Концерн Стирол» не погоджується із доводами, викладеними приватним виконавцем ОСОБА_2 у відзиві на подану скаргу, вважає їх необгрунтованими

Скаржник акцентує увагу, що предметом розгляду даної справи є саме скасування оскаржуваної постанови ( оскаржуваний документ ), а не процедура внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження, на яку помилково вказує суд першої інстанції, вказуючи в оскаржуваній ухвалі на те, що усунення порушення Виконавцем ніби то відбулось шляхом внесення змін в автоматизованій системі виконавчого провадження. Таким чином, не зважаючи на прийняття Виконавцем постанови від 21.09.2020 р. «Про зміну (доповнення) реєстраційних даних» сама спірна постанова від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження № 62819336, про необхідність скасування якої і наголошує Відповідач, на момент звернення касаційного розгляду справи фактично залишається незміненою і не містить жодних виправлень стосовно сум грошових коштів, які підлягають стягненню. Отже, за вказаних обставин, спірна постанова від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження № 62819336 підлягає скасуванню.

Водночас, на думку Скаржника, доводи приватного виконавця ОСОБА_2 про те, що в м. Києві знаходиться керівний або представницький орган Боржника, чим також ніби то обґрунтовується відкриття у місті Києві спірного виконавчого провадження не відповідають дійсним обставинам справи та положенням чинного законодавства.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ДК «Газ України» вважає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Запорізької області винесена з чітким дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а апеляційна скарга ПрАТ «Концерн Стирол» є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Зокрема, ДК «Газ України» посилається на те, що пред`явлений на виконання наказ Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. № 24/25-908/5753/14 відповідав вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». На момент відкриття виконавчого провадження ВП № 62819336 приватному виконавцю не будо відомо про те, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. затверджено мирову угоду від 16.09.2015 р., укладену між Публічним акціонерним товариством «Концерн Стирол» та Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 р. наказ Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/25 - 908/5753/14 визнано таким, що не підлягає виконанню частково. Ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень не передбачено обов`язок Виконавця після набрання чинності судового рішення перевіряти наявність додаткових рішень по справі.

Крім того, у відзиві ДК «Газ України» посилається на те, що відкриваючи виконавче провадження ВП № 62819336, приватний виконавець ОСОБА_2 діяв на підставі поданої заяви про примусове виконання рішення від 13.08.2020 р. та в її межах, з дотримання встановленого ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» порядку.

На думку ДК «Газ України», з огляду на те, що Приватний виконавець діяв чітко у встановленому законом порядку та відповідно до вимог заяви про примусове виконання рішення, то вважати неправомірними його дії з винесення 13.08.2020 р. постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62819336 не має жодних правових підстав.

Крім того, ДК «Газ України» зазначає про те, що з аналізу приписів, зокрема ст. ст. 13, 18, 26, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», випливає, що перевірка майнового стану боржника, розшук боржника та/або його майна здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні. Отже, судом першої інстанції обгрунтовано зроблено висновок про те, що приватним виконавцем ОСОБА_2 правомірно відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом. ДК «Газ України» вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і правильно застосував норми матеріального права, обгрунтовано відмовив у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на постанову приватного виконавця ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2020 р. ВП № 62819336.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 у письмових поясненнях заперечує проти апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.09.2020 р. у справі № 24/25-908/5753/14 та вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а звернення Боржника до суду зі скаргою є спробою останнього уникнути (затягнути) виконання остаточного судового рішення, оскільки відсутнє порушення прав та інтересів, за захистом яких Боржник звернувся до суду, а також доводи викладені Скаржником є необгрунтованими та безпідставними.

Приватний виконавець зазначає, що інформація про рахунки, відкриті у виконавчому окрузі, на який розповсюджуються повноваження Приватного виконавця, свідчить про наявність майна боржника в цьому виконавчому окрузі, якщо не у вигляді коштів, то у вигляді іншого майна підприємства. Стягувач не має фізичної можливості дізнатися про залишки коштів на рахунках боржника, більше того Приватний виконавець має право отримати інформацію про наявність коштів на рахунках боржника лише після відкриття виконавчого провадження. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах у яких розташований його виконавчий округ. Положеннями норм права віднесено грошові кошти до різновиду майна.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - ОСОБА_1, Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2021 р. відновлено строк подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду. Розгляд скарги призначено в судове засідання на 20.05.2021 р.

11.05.2021 р., від Відповідача електронною поштою до суду надійшло клопотання, про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon": ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел. НОМЕР_1 .

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.05.2021 р., відповідно до п. п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, у зв`язку з відпусткою судді Широбокової Л.П., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 24/25-908/5753/14, з метою дотримання процесуального строку розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 р., справу № 24/25-908/5753/14 передано колегії суддів у складі: Кощеєв І.М. (головуючий, доповідач), ОСОБА_1, Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2021 р., колегією суддів у складі: Кощеєв І.М. (головуючий, доповідач), ОСОБА_1, Чус О.В., справу № 24/25-908/5753/14 прийнято до свого провадження. Вирішено провести судове засідання призначене на 20.05.2021 р., з Відповідачем, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2021 р. зупинено провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.09.2020 р. у справі № 24/25-908/5753/14 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" зі справи № 905/64/15.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийняв постанову у справі № 905/64/15.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. поновлено апеляційне провадження у справі № 24/25-908/5753/14. Розгляд справи призначено на 17.08.2021 р..

02.08.2021 р., від представника Відповідача до суду надійшло клопотання, про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.08.2021 р., судове засідання у справі № 24/25-908/5753/14, призначене на 17.08.2021 р., вирішено провести з представником Відповідача, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 р. визначено для розгляду справи № 24/25-908/5753/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І. М. ( доповідач ), судді: Чус О.В., Антонік С.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2021 р., колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І. М. (доповідач), суддів: Чус О.В., Антоніка С.Г.. справу № 24/25-908/5753/14 прийнято до свого провадження.

Позивач, Прокурор та Приватний виконавець не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Позивача, Прокурора та Приватного виконавця.

17.08.2021 р. секретарем судового засідання Григоренко А.А. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" за допомогою програми EasyCon. В призначений час представник Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" вийшов на зв`язок, але був відсутній звук та зображення. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт.

Враховуючи те, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних засобів та переривання зв`язку несе учасник справи, який подав відповідну заяву, а також строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, наявність усіх необхідних документів для прийняття рішення у справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника Скаржника.

У судовому засіданні 17.08.2021 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 24/25-908/5753/14, частково зміненого постановою Донецького апеляційного господарського суду, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на користь ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основного боргу за поставлений природний газ в сумі 934 521 527 грн. 38 коп., пеню в розмірі 7 675 088 грн. 87 коп., інфляції в розмірі 396 438 952 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 34 227 550 грн. 90 коп. та 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

На виконання вищевказаного судового рішення раніше, 13.10.2015 р. виданий судовий наказ, щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол" (84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, буд. 10; 18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд. 72, ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) - основний борг за поставлений природний газ в сумі 934 521 527 грн. 38 коп., пеню в розмірі 23 025 266 грн. 61 коп., інфляції в розмірі 396 438 952 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 34 227 550 грн. 90 коп. та 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

Проте даний судовий наказ було визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки суму відображеної в ньому пені було змінено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2017 р. у даній справі.

16.09.2015 р. між сторонами у даній справі було укладено мирову угоду, яка 14.03.2016 р. була затверджена ухвалою Господарським судом Запорізької області.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016 р., ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. про затвердження мирової угоди між сторонами у справі № 24/25-908/5753/14 - залишено в силі.

19.09.2017 р. Господарським судом Запорізької області був виданий наказ у справі № 24/25-908/5753/14 про стягнення з ПрАТ "Концерн Стирол" зазначених вище сум грошових коштів, у тому числі 934 521 527 грн. 38 коп., 73 080 грн. 00 коп. судового збору, без врахування вище вказаної мирової угоди.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. заяву ПрАТ "Концерн Стирол" про визнання наказу господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/25-908/5753/14 таким, що не підлягає виконанню частково задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню частково наказ господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/25-908/5753/14.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2019 р. апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 р. у справі № 24/25-908/5753/14 змінено.

Ухвалою суду від 23.12.2019 р. роз`яснено абзац другий резолютивної частини ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 у справі № 24/25-908/5753/14, а саме зазначено, що наказ Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 у справі № 24/25-908/5753/14 визнано таким, що не підлягає виконанню частково в частині стягнення з публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - основного боргу за поставлений природний газ в сумі 934 521 527 грн. 38 коп. та 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

13.08.2020 р. Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 із заявою про примусове виконання рішення від 13.08.2020 р. № 31/01-647, а саме: з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 у справі № 24/25-908/5753/14. У вказаній заяві стягувач повідомив про наявність у боржника банківських рахунків що відкриті у АБ "Кліринговий дім" та в АТ "Ощадбанк", які зареєстровані у м. Києві.

13.08.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 62819336 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 у справі № 24/25-908/5753/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на користь ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основного боргу за поставлений природний газ в сумі 934 521 527 грн. 38 коп., пеню в розмірі 7 675 088 грн. 87 коп., інфляції в розмірі 396438952 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 34 227 550 грн. 90 коп. та 73 080 грн. 00 коп. судового збору, загальна сума стягнення - 1 372 936 199,18 грн.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження разом із супровідним листом була надіслана приватним виконавцем на адреси Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Також, 13.08.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 62819336 винесені постанови: про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, та об`єднання виконавчих проваджень № 62819336, № 62819368 у звернене виконавче провадження № 62819448.

Постановою 14.08.2020 р. у зведеному виконавчому провадженні № 62619448 приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить Приватному акціонерному товариству "Концерн Стирол" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальні витрати зведеного виконавчого провадження (за виконавчими провадженнями № 62819336, № 62819368, № 62819198, № 62819279, № 62819347,25 грн.

До пояснень на скаргу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 надано відповідь за запит № 84835839 від 13.08.2020 до Державної фіскальної служби України про наявність рахунку у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичної особою через відокремлені підрозділи, відносно боржника за податковим номером 05761614 - Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол".

14.08.2020 в рамках зведеного виконавчого провадження № 62619448 приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника - Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол", що містяться на відкритих рахунках у АТ "Обадбанк" та АБ "Кліринговий Дім" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальні витрати зведеного виконавчого провадження ,25 грн.

Також, до пояснень на скаргу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 надана постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 21.09.2020 у виконавчому провадженні № 62819336, відповідно до якої 17.09.2020 за вихідним №17-09-01 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 був направлений Запит до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" щодо надання інформації та ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 щодо роз`яснення до ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 та визначенню наказу № 24/25-908/5753/14 від 19.09.2017 р., виданий Господарським судом Запорізької області таким, що не підлягає стягненню в частині стягнення вищевказаних сум основного боргу та судового збору. Вказано, що 21.09.2020 р. за вхідним № 1659 надійшла відповідь за вищевказаним Запитом з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" ( № 31/01-781 від 21.09.2020 р. ) з підтверджуючими документами щодо зменшення боргу та копією ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 р. з роз`ясненням до ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.01.2019 р.. Зазначено, що станом на 21.09.2020 сума боргу за виконавчим провадженням № 62819336 складає - 438 341 591,80 грн. та основна винагорода за виконавчим провадженням № 62819336 складає - 43 834 159,18 грн., а загальна сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням № 62819448, до складу якого входять виконавчі провадження № 62819198, № 62819279, № 62819336, № 62819368, № 62819423, № 63059322 та № 63060599 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат даних виконавчих проваджень складає - 76 2902 105,34 грн. Вказаною постановою внесені зміни в автоматизовану систему виконавчого провадження станом на 21.09.2020 р., та зазначено: "Резолютивна частина: стягнення з публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол" () на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" () - основний борг за поставлений природний газ в сумі 934 521 527 грн. 38 коп., пеню в розмірі 7675088 грн. 87 коп., інфляції в розмірі 396 438 952 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 34 227 550 грн. 90 коп. та 73080 грн. 00 коп. судового збору. Сума коштів до стягнення за ВД: 438 341 591,80 грн.". Вкладено абзац другий "Постанова про арешт майна боржника" ЗВП № 62 819 448 ( ВП № 62819198, № 62819279. № 62819336, № 62819368, №62819423) від 14.08.2020 р. та "Постанова про арешт коштів боржника" ЗВП № 62819448 (ВП №62819198, № 62819279, № 62819336, № 62819368, № 62819423) від 14.08.2020 р. у наступній редакції: "у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальні витрати даного зведеного виконавчого провадження 762 902 105,34 грн.". Зазначено, що вказана постанова є невід`ємною частиною постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 62819336 від 13.08.2020 р., про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62819336 від 13.08.2020, про арешт майна боржника ЗВП № 62819448 від 14.08.2020 р., та про арешт коштів боржника ЗВП № 62819448 від 14.08.2020 р..

Не погодившись із діями органу виконання, ПрАТ "Концерн Стирол" звернулося з даною скаргою до суду та просить: визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 ВП № 62819336 від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/25-908/5753/14.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, доводи, наведені у відзивах на апеляційну скаргу, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу господарського суду скксуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статей 115, 116 ГПК України ( у редакції, чинній до 15.12.2017 р., тобто станом на дату набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області у цій справі ) рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Подібні положення містяться у частині першій ст. 327 ГПК України у чинній редакції, згідно з якою виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яка кореспондується з нормами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Згідно з частинами першою та другою ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною другою ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя ( частина перша ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України ( пункт 4 частини другої ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» ).

Відповідно до частини першої ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що прийняття державним чи приватним виконавцем виконавчих документів до виконання здійснюється за територіальним принципом, суть якого полягає у тому, що державний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться на території, на яку поширюються його функції, а приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. При цьому місце виконання виконавчого документу визначається за критеріями, зазначеними у частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», до яких законодавець відносить: (1) місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, (2) місцезнаходження боржника - юридичної особи, (3) місцезнаходження майна боржника .

Отже зі змісту наведених норм закону, зокрема частин першої та другої ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», вбачається, що виконавець (державний / приватний) має право прийняти до виконання подані йому виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання у разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташоване: для державного виконавця у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби; для приватного виконавця - у межах виконавчого округу, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом норм чинного законодавства, що регулюють питання, пов`язані з виконанням судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, є підставою для початку здійснення виконавцем примусового виконання рішення. Оригінал (дублікат) виконавчого документа подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця разом із заявою про примусове виконання рішення.

Вимоги до форми і змісту заяви про примусове виконання рішення визначені у частинах другій - четвертій ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а також у пункті 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. ( далі по тексту - Інструкція ).

Зокрема в абзаці 12 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції (тут і далі по тексту - у редакції, чинній станом на 13.08.2020 р. - дату подання Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» як стягувачем до приватного виконавця заяви про примусове виконання рішення № 24/25-908/5753/14 визначені вимоги до форми і змісту заяви про примусове виконання рішення, що подається до приватного виконавця за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника.

Відповідно до абзацу 12 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції ( у редакції, чинній станом на 13.08.2020 р. ) у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документу, який підтверджує, що майно боржника (г рошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Передбачена цією нормою необхідність стягувача додати до заяви докази місцезнаходження майна боржника обумовлена необхідністю обґрунтування та доведення стягувачем виконавцю такого критерію як місцезнаходження майна боржника та лише в ракурсі того, що майно боржника знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зазначена норма передбачає надання стягувачем лише доказів місцезнаходження майна боржника на цій території, а не доказів фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.

З огляду на викладене стягувач, звертаючись до виконавця із заявою про примусове виконання рішення має довести саме обставини знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, надати (додати до заяви) докази місцезнаходження майна боржника на цій території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.

Наприклад, у разі посилання стягувача на наявність у боржника грошових коштів на рахунках у банківських установах, стягувач, який обмежений в отриманні інформації, що є банківською таємницею, має надати наявні у нього докази існування таких рахунків боржника, докази, з яких йому стало відомо про такі існуючі рахунки боржника (ділова переписка, правочини, первинні, розрахункові документи тощо).

Крім того відповідно до частини першої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом пункту 21 частини третьої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець саме під час здійснення виконавчого провадження (тобто після його відкриття) має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника.

Згідно з частиною другою ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

З аналізу цих норм Закону України «Про виконавче провадження», а також зокрема в цілому статей 13, 18, 26, 36, 48 Закону, вбачається, що виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення під час здійснення виконавчого провадження, тобто після прийняття виконавчого документу до виконання та після відкриття виконавчого провадження. Перевірка майнового стану боржника ( стану рахунків боржника у банках ), розшук боржника та/або його майна, зокрема грошових коштів боржника, здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні.

Чинне спеціальне законодавство, що визначає порядок пред`явлення виконавчих документів до виконання, порядок примусового виконання рішень, не містить прямої норми, яка б передбачала повноваження виконавця вчиняти на стадії вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження дії, направлені на перевірку майнового стану боржника (стану рахунків боржника у банках), розшук боржника та/або його майна.

З огляду на викладене до прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти дії, направлені на перевірку майнового стану боржника ( стану рахунків боржника у банках ), розшук боржника та/або його майна, зокрема грошових коштів боржника. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або повернення виконавчого документа у виконавця відсутній будь-який механізм, передбачений чинним законодавством, спрямований на перевірку відомостей щодо стану банківських рахунків боржника.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ( постанова від 21.05.2021 р. у справі № 905/64/15 ) вважає, що відповідно до частин першої та другої ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника виконавець має дослідити цей критерій не в ракурсі фактичного знаходження майна у його (зазначеному стягувачем) місцезнаходженні, а саме для встановлення обставини наявності майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, за формальними ознаками: по доданим стягувачем до заяви про примусове виконання рішення доказам місцезнаходження майна боржника на такій території. Встановлення обставин фактичної наявності майна боржника у його місцезнаходженні (зазначеному стягувачем) (у тому числі і грошових коштів) відноситься до дій виконавця з розшуку майна боржника, які вчиняються у процесі здійснення виконавчого провадження після прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження.

За результатом дослідження цих доказів виконавець приймає одне з рішень: про відкриття виконавчого провадження відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» або про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 10 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

За відсутності доданих стягувачем до заяви доказів знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, у виконавця, який не має повноважень до відкриття виконавчого провадження вчиняти виконавчі дії, пов`язані з розшуком майна боржника, відсутні підстави приймати до виконання виконавчий документ за місцезнаходженням майна боржника.

Отже у виконавця є підстави для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника лише за наявності документального підтвердження відомостей про наявність такого майна у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зокрема відомостей про відкриті на ім`я боржника рахунки в банках або інших фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби або у межах виконавчого округу приватного виконавця. Сама лише констатація стягувачем у заяві про примусове виконання рішення про наявність у боржника певних рахунків у банківських та/або фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або у межах виконавчого округу приватного виконавця, за відсутності доданих до заяви доказів у підтвердження цих обставин, не є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника.

Подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 р. у справі № 905/64/15.

У вказані постанові Верховний Суд також зазначив, що суди при розгляді скарг на рішення, дії / бездіяльність виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з підстави порушення виконавцем територіальної юрисдикції (не за місцезнаходженням майна боржника) мають досліджувати обставини дотримання стягувачем вимог абзацу 11 (або 12, або 28 у залежності від того, яка редакція Інструкції підлягає застосуванню) пункту 3 розділу ІІІ Інструкції щодо надання доказів місцезнаходження майна боржника у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Суди мають встановити, чи були додані стягувачем до заяви про примусове виконання рішення відповідні передбачені цією нормою докази існування у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, майна боржника, зокрема рахунків боржника у банківських, фінансових установах, докази, з яких стягувачу стало відомо про таке майно (про існуючі рахунки боржника), та чи підтверджують ці докази обставини знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, Стягувач, звертаючись до приватного виконавця ОСОБА_2 із заявою про примусове виконання судового рішення не додав до заяви жодних документів в підтвердження наявності майна боржника у межах виконавчого округу цього приватного виконавця, тобто не довів обставини місцезнаходження майна боржника у місті Києві. Крім того, такі докази ( наявності у місті Києві зареєстрованого за боржником майна ) відсуті і в матеріалах справи.

Отже у разі відсутності у приватного виконавця доказів місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу приватного виконавця у останнього відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та прийняття виконавчого документу до виконання за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, щооспорювана боржником постанова приватного виконавця ОСОБА_2 ВП № 62819336 від 13.08.2020 р., про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/35-908/5753/14 є неправомірною, суперечить частині другій ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», оскільки була винесена за таким критерієм як місцезнаходження майна Боржника, який був недоведеним Стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення суду, приватний виконавець прийняв до виконання судовий наказ за відсутності доказів того, що місце виконання цього наказу знаходиться у межах його виконавчого округу.

Відповідно до частини четвертої ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» допущене приватним виконавцем порушення норми закону зумовлює право боржника на подання скарги на відповідні дії/рішення виконавця.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень наведеної норми процесуального права за результатами розгляду скарги господарський суд постановляє ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця неправомірними, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже норми процесуального права не передбачають повноважень суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби / приватних виконавців, з огляду на що суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 в частині її вимог про скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 62819336 від 13.08.2020 р.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції знаходить достатньо підстав для задоволення скарги Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 в частині визнання неправомірною постанови цього приватного виконавця ВП № 62819336 від 13.08.2020 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/35-908/5753/14.

Згідно з частиною 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами частин 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин по цій справі, судом апеляційної інстанції враховані висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 р. у справі № 905/64/15.

З урахуванням наведеного оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а скарга Відповідача на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - частковому задоволенню.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу знайшли своє підтвердження.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

10. Судові витрати.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника та Приватного виконавця, пропорційно задоволеній апеляційній скарзі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.09.2020р. у справі № 24/35-908/5753/14 про відмову у задоволенні скарги - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким скаргу Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 ВП № 62819336 від 13.08.2020 р., про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 р. у справі № 24/35-908/5753/14.

В іншій частині скарги - відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" - 1 135,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.08.2021 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя С.Г. Антонік