ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/152/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Берднік І. С., Міщенка І. С.,

за участю секретаря судового засідання - Дерлі І. І.

за участю представників сторін:

позивача - Рінзберг М. С.,

відповідача-1 - Мазур І. О.,

відповідача-2 - Мазур І. О.,

відповідача-3 - Мазур І. О.,

третьої особи-2 - Прохоренко Н. С.,

третьої особи-8 - ОСОБА_4.,

третьої особи-11 - ОСОБА_7.,

третьої особи-17 - ОСОБА_13.,

третьої особи-18 - ОСОБА_14.,

третьої особи-20 - ОСОБА_16.,

третьої особи-21 - ОСОБА_17.,

третьої особи-22 - ОСОБА_18.,

третьої особи-23 - Круглов С. С. (адвокат), ОСОБА_19.,

третьої особи-24 - ОСОБА_20.,

третьої особи-25 - ОСОБА_21.,

третьої особи-26 - ОСОБА_22.,

третьої особи-27 - ОСОБА_23.,

третьої особи-28 - ОСОБА_24,

третьої особи-29 - ОСОБА_25.,

третьої особи-30 - ОСОБА_26.,

третьої особи-31 - ОСОБА_27.,

третьої особи-32 - ОСОБА_28,

третьої особи-35 - ОСОБА_30.,

прокуратури - Грищенко М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 (судді: Демидова А. М. - головуючий, Владимиренко С. В., Ходаківська І. П.)

та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2020 (суддя Заєць Д. Г.)

за позовом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (попереднє найменування - Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області)

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012"

за участю Києво-Святошинської прокуратури Київської області,

треті особи:

1. Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (попереднє найменування - Виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області),

2. Колективне житлово-комунальне підприємство "Агропромбудіндустрія",

3. ОСОБА_1 ,

4. Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України,

5. Департамент регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації,

6. ОСОБА_2 ,

7. ОСОБА_3 ,

8. ОСОБА_4 ,

9. ОСОБА_5 ,

10. ОСОБА_6 ,

11. ОСОБА_7 ,

12. ОСОБА_8 ,

13. ОСОБА_9 ,

14. ОСОБА_10 ,

15. ОСОБА_11 ,

16. ОСОБА_12 ,

17. ОСОБА_13 ,

18. ОСОБА_14 ,

19. ОСОБА_15 ,

20. ОСОБА_16 ,

21. ОСОБА_17 ,

22. ОСОБА_18 ,

23. ОСОБА_19 ,

24. ОСОБА_20 ,

25. ОСОБА_21 ,

26. ОСОБА_22 ,

27. ОСОБА_23 ,

28. ОСОБА_24 ,

29. ОСОБА_25 ,

30. ОСОБА_26 ,

31. ОСОБА_27 ,

32. ОСОБА_28 ,

33. Громадська організація "Вишневий світанок",

34. ОСОБА_29 ,

35. ОСОБА_30

про зобов`язання передати гуртожитки до комунальної власності територіальної громади,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, найменування якої згідно з рішенням ІІ сесії Вишневої міської ради VІІІ скликання № 1-01/ІІ8-24 від 04.12.2020 змінено на Вишневу міську раду Бучанського району Київської області (далі - Рада, Позивач) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012" (далі - ТОВ "Конвалія 2012", Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012" (далі - ТОВ "Мальва 2012", Відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012" (далі - ТОВ "Черемшина 2012", Відповідач-3) про:

- зобов`язання ТОВ "Черемшина 2012" передати до комунальної власності територіальної громади міста Вишневе в особі Вишневої міськради гуртожиток, що знаходиться за адресою: вул. Освіти (Червоноармійська), 5 в м. Вишневе за актом приймання-передачі;

- зобов`язання ТОВ "Конвалія 2012" передати до комунальної власності територіальної громади міста Вишневе в особі Вишневої міськради гуртожиток, що знаходиться за адресою: вул. Святоюріївська, 20, м. Вишневе за актом приймання-передачі;

- зобов`язання ТОВ "Мальва 2012" передати до комунальної власності територіальної громади міста Вишневе в особі Вишневої міськради гуртожиток, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 3 м. Вишневе за актом приймання-передачі.

1.2. Позов обґрунтований тим, що, на думку Позивача, на спірні гуртожитки розповсюджується дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", оскільки відповідачі створені 09.10.2012 загальними зборами засновників КЖКП "Агропромбудіндустрія". Статутні капітали цих товариств сформовано шляхом відокремлення спірних гуртожитків від КЖКП "Агропромбудіндустрія". У свою чергу, КЖКП "Агропромбудіндустрія" набуло право власності на спірні гуртожитки на підставі договору від 14.01.1995, яким Об`єднання орендно-кооперативних підприємств "Агропромбудіндустрія" (далі - ООКП "Агропромбудіндустрія") передало, а КЖКП "Агропромбудіндустрія" прийняло майно, кошти й матеріальні цінності, які знаходились на балансі ЖКВ "Агропромбудіндустрія". Отже, як вважає Позивач, з огляду на положення Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", відповідачі мають передати у власність територіальної громади м. Вишневе в особі Вишневої міської ради гуртожитки за вказаними адресами.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2020 у справі № 911/125/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021, позов задоволено повністю. Зобов`язано відповідачів передати до комунальної власності територіальної громади міста Вишневе в особі Вишневої міськради за актами приймання-передачі гуртожитки, що знаходяться за адресами: вул. Освіти (Червоноармійська), 5 у м. Вишневе Київської області; вул. Святоюріївська, 20 у м. Вишневе Київської області; вул. Зелена, 3 в м. Вишневе Київської області.

2.2. Зазначені судові рішення обґрунтовано тим, що спірні гуртожитки будувались за державні кошти Трестом "Полессксельстрой", який перебував у підпорядкуванні Міністерства сільського будівництва УРСР. Ці гуртожитки передані на баланс Тресту "Агропромбудіндустрія" (надалі створено окрему юридичну особу - КЖКП "Агропромбудіндустрія"). Доказів того, що спірні гуртожитки збудовані або придбані до 01.12.1991 приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти у матеріалах справи відсутні, тому ці гуртожитки, зважаючи на положення Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", мають бути передані у комунальну власність територіальної громади м. Вишневе. При цьому суди зазначили, що дія наведеного Закону спрямована на реалізацію конституційного права на житло мешканців гуртожитків, які зверталися щодо забезпечення їх житлових прав, зокрема, на приватизацію займаних кімнат. Примусова передача за рішенням суду у комунальну власність гуртожитку, який є власністю юридичної особи, для забезпечення конституційних гарантій права на житло соціально незахищеним громадянам України, здійснена з дотриманням визначеної законом процедури, не може визнаватися порушенням Конституції України, оскільки така можливість позбавлення власника майна для забезпечення суспільних потреб гарантується статтями Конституції України.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариство з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариство з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012" подали аналогічні за змістом касаційні скарги в яких заявники просять скасувати оскаржувані судові рішення у частині, яка стосується майна кожного з них, та прийняти у відповідній частині нове рішення про відмову в позові.

3.2. У якості підстави для подання зазначених скарг заявники посилаються на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм статей 14, 18 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", викладених в постанові Верховного Суду від 24.02.2020 у справі № 904/10435/17, а також постановах Верховного Суду України від 08.11.2010 у справі № 3-6г10, від 28.02.2011 у справі № 3-15гс11, від 22.10.2012 у справі № 3-33гс12, від 08.05.2012 у справі № 3-25гс12, у аналогічних правовідносинах.

3.3. Крім того, обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження рішенні і постанови господарських судів попередніх інстанцій, заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини четвертої статті 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" у аналогічних правовідносинах.

3.4. Від Громадської організації "Вишневий світанок" надійшов відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012" в якому організація просить зазначену скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

3.5. ОСОБА_19 також подала відзив на вищевказані касаційні скарги в якому просить залишити їх без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

3.6. У відзиві на зазначені касаційні скарги Вишнева міська рада також просить залишити їх без задоволення, а оскаржувані рішення і постанову судів попередніх інстанцій - без змін.

3.7. Від Керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшов відзив на касаційні скарги відповідачів в якому прокурор просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2020 у цій справі залишити без змін.

4. Обставини встановлені судами

4.1. Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до акта від 14.09.1986 комісії з приймання-передачі жилого фонду, спірні гуртожитки передано з балансу Тресту "Полессксельстрой" на баланс Тресту "Агропромбудіндустрія", який надалі в особі Житлово-комунального відділу здійснив технічну інвентаризацію гуртожитків, що підтверджується копіями технічних паспортів від 20.11.1987, від 01.02.1988, від 25.02.1988.

4.2. Згідно з наказом № 12 від 18.02.1991 розпочалась ліквідація Тресту "Агропромбудіндустрія".

Відповідно до наказу № 11 від 22.02.1991 розпочалась ліквідація ЖКВ Тресту "Агропромбудіндустрія" та створено ООКП "Агропромбудіндустрія", в якому було передбачено також створення відповідного житлово-комунального відділу без статусу юридичної особи. В результаті чого, згідно з наказом № 1 від 25.04.1991 ООКП "Агропромбудіндустрія", створено житлово-комунальний відділ.

4.3. Наказом № 27 від 18.10.1994 ліквідовано ЖКВ ООКП "Агропромбудіндустрія" та на його основі створено КП ЖКП "Агропромбудіндустрія" з наданням йому прав правонаступника.

4.4. Згідно з актом передачі вартості матеріальних цінностей, майна, коштів, які знаходяться на балансі ЖКВ "Агропромбудіндустрія" від 13.01.1995, все майно останнього передано КП ЖКП "Агропромбудіндустрія".

4.5. На підставі договору № 1 від 14.01.1995 ООКП "Агропромбудіндустрія" передало, а КЖКП "Агропромбудіндустрія" прийняло майно, кошти і матеріальні цінності, які знаходились на балансі ЖКВ "Агропромбудіндустрія".

4.6. Згідно з умовами вказаного договору та додатків № 1 та № 2 від 14.01.1995 КЖКП "Агропромбудіндустрія" безоплатно за актом прийому-передачі майна цілісного майнового комплексу прийняло від ООКП "Агропромбудіндустрія" майно, в тому числі, гуртожиток, розташований за адресою: вул. Святоюріївська, 20, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області; гуртожиток, розташований за адресою: Червоноармійська, 5, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області; гуртожиток, розташований за адресою: вул. Зелена, 3, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

4.7. Рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28.03.2002 №22/37 "Про реєстрацію гуртожитків КЖКП "Агропромбудіндустрія" надано дозвіл КЖКП "Агропромбудіндустрія" використовувати для проживання як гуртожитки для одиноких на вул. Святоюріївській, 20, на вул. Червоноармійській, 5, та на вул. Зеленій, 3. Крім того, зобов`язано КЖКП "Агропромбудіндустрія" використовувати гуртожитки сурово за призначенням згідно з "Положенням про гуртожитки" від 03.06.1986 № 208.

4.8. Рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.07.2007 №68/15 надано дозвіл на оформлення права колективної власності КЖКП "Агропромбудіндустрія" на нерухоме майно, а саме: гуртожиток № 1, загальною площею 4 132,8 кв.м за адресою: м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20, гуртожиток № 2, загальною площею 5 811,0 кв.м за адресою: м. Вишневе, вул. Червоноармійська, 5, гуртожиток № 3, загальною площею 907,9 кв.м за адресою: м. Вишневе, вул. Зелена, 3.

4.9. На підставі зазначеного рішення Виконавчого комітету Вишневої міськради видав КЖКП "Агропромбудіндустрія":

- 07.08.2007 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю - гуртожиток № 1 загальною площею 4 132,8 кв.м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. 20, після чого, 14.08.2007 Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" провело реєстрацію права власності на нерухоме майно за №19839207;

- 09.08.2007 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення гуртожитку № 2 загальною площею 5 811,0 кв.м, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Червоноармійська, буд. 5, після чого, 20.08.2007 Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" провело реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 10089492;

- 07.08.2007 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю - гуртожиток № 3 загальною площею 907,9 кв.м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Зелена, буд. 3, після чого, 14.08.2007 Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" провело реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 19839349.

4.10. Згідно з протоколом № 09/10 загальних зборів трудового колективу КЖКП "Агропромбудіндустрія" від 09.10.2012 вирішено створити ТОВ "Конвалія 2012", ТОВ "Черемшина 2012", ТОВ "Мальва 2012" і сформувати статутний (складений) капітал створених товариств шляхом відокремлення від КЖКП "Агропромбудіндустрія" на користь ТОВ "Конвалія 2012" гуртожитку за адресою: вул. Святоюріївська, 20, м. Вишневе, на користь ТОВ "Черемшина 2012" гуртожитку № 2 за адресою: вул. Червоноармійська, 5, м. Вишневе, на користь ТОВ "Мальва 2012" гуртожитку № 3 за адресою: вул. Зелена, 3, м.Вишневе.

4.11. Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області видано: ТОВ "Черемшина 2012" свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії та № САС901412 від 06.04.2013; ТОВ "Мальва 2012" свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії та №САС901413 від 06.04.2013; ТОВ "Конвалія 2012" свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії та №САС901485 від 08.04.2013 на зазначені гуртожитки, що підтверджується наданими Позивачем інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

4.12. Рішенням XXII сесії Вишневої міськради VII скликання № 1-01/ХХІІ7-7 від 27.07.2017 "Про скасування рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.07.2007 № 68/15 "Про оформлення права колективної власності на нерухоме майно за адресою: м. Вишневе по вул. Святоюріївська, 20, вул. Червоноармійська, 5, вул. Зелена, 3" скасовано вказане рішення Виконавчого комітету Вишневої міськради; вирішено доручити Виконавчому комітету Вишневої міськради звернутися до ТОВ "Черемшина 2012", ТОВ "Мальва 2012", ТОВ "Конвалія 2012" з пропозицією щодо передачі гуртожитків за адресою: м.Вишневе вул. Святоюріївська, 20, вул. Освіти (Червоноармійська), 5, вул.Зелена, 3 до комунальної власності територіальної громади м. Вишневе, відповідно до вимог чинного законодавства України.

4.13. На підставі зазначеного рішення 11.08.2017 Виконавчим комітетом Вишневої міськради на адресу ТОВ "Черемшина 2012" направлено лист від 11.08.2017 № 3/02-1846 (отримано товариством 25.08.2017), на адресу ТОВ "Мальва 2012" направлено лист від 11.08.2017 № 3/02-1844 (отримано товариством 17.08.2017), на адресу ТОВ "Конвалія 2012" направлено лист від 11.08.2017 № 3/02-1845 (отримано товариством 29.08.2017) із проханням розглянути питання щодо передачі гуртожитків за адресами: м. Вишневе, вул. Освіти (Червоноармійська), 5, вул. Зелена, 3, вул. Святоюріївська, 20 до комунальної власності територіальної громади м. Вишневе. Однак, відповіді на вказані листи ні Вишнева міськрада, ні Виконавчий комітет Вишневої міської ради від відповідачів не отримували.

4.14. 12.10.2017 на XXIV сесії Вишневої міської ради VII скликання прийнято рішення № 1-01/ХХІV-2 "Про скасування рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28.03.2002 № 22/37 "Про реєстрацію гуртожитків КЖКП "Агропромбудіндустрія".

4.15. 15.02.2018 на XXVII сесії Вишневої міськради VII скликання прийнято рішення № 1-01/XXVII-7 "Про відсутність заперечень щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Вишневе гуртожитків, що знаходяться, за адресами: вул. Освіти (Червоноармійська), 5, вул. Зелена, 3, вул. Святоюріївська, 20 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області".

4.16. При цьому, як встановленого господарськими судами, з наданих Позивачем, третіми особами та прокурором документів вбачається, що перехід гуртожитків до ООКП "Агропромбудіндустрія" відбувався від монополістичного об`єднання, в межах якого підприємства-учасники відмовляються від виробничої, комерційної, а інколи й юридичної самостійності і підпорядковуються єдиному управлінню так званого тресту.

4.17. Згідно з постановою про залучення до кримінального провадження потерпілого від 12.04.2019 в ході досудового розслідування встановлено, що спірні гуртожитки збудовані Трестом "Полессксельстрой", який підпорядковувався Міністерству сільського будівництва УРСР, що також підтверджується копією акта від 26.12.1980 прийняття в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом будинку житлово-цивільного призначення Трест "Полессксельстрой". Спірні гуртожитки перебували на балансі ЖКО Тресту "Полессксельстрой" Міністерства сільського будівництва УРСР, що підтверджується копіями оціночних актів за будинками на вулицях Ворошилова (Святоюріївській), 20, Червоноармійській (Освіти), 5, Зеленій, 3.

4.18. Спірні гуртожитки, які розташовані в м. Вишневе на вул. Святоюріївська, 20 (1976 року будівництва), вул. Освіти (Червоноармійська), 5 (1981 року будівництва), та вул. Зелена, 3 (1963 року будівництва) будувались Трестом "Полессксельстрой" (далі - Трест), який належав до державної форми власності, своє фінансування отримував з державних фондів, такий факт, окрім вищевказаного, підтверджується і документами з Центрального державного архіву вищих органів державної влади та управління України.

4.19. На підставі архівних матеріалів суди встановили підпорядкування Треста "Полессксельстрой" Міністерству сільського будівництва Української РСР, а також те, що Трест "Полессксельстрой" будував спірні гуртожитки за державні кошти.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи та їх представників, дослідивши доводи, наведені у касаційних скаргах та відзивах на них, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012" у частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, необхідно закрити, а в решті заявлених вимог касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

5.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.3. Як уже зазначалося, у якості підстави для подання зазначених скарг заявники, зокрема, посилаються на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм статей 14, 18 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", викладених в постанові Верховного Суду від 24.02.2020 у справі № 904/10435/17, а також постановах Верховного Суду України від 08.11.2010 у справі № 3-6г10, від 28.02.2011 у справі № 3-15гс11, від 22.10.2012 у справі № 3-33гс12, від 08.05.2012 у справі № 3-25гс12, у аналогічних правовідносинах.

5.4. Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

5.5. Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, зазначеної у пункті 1 частини другої цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.6. При цьому згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

5.7. Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають із подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

5.8. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

5.9. Таким чином, подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

5.10. Разом з тим, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

5.11. Так, у справі № 904/10435/17 розглядалися позовні вимоги про передачу частини об`єктів нерухомого майна (гуртожитку) до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпропетровської міської ради.

При цьому вказані вимоги було обґрунтовано тим, що відповідач у зазначеній справі всупереч вимог статей 3, 14 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" не здійснює передачу спірного гуртожитку у власність територіальної громади міста Дніпра, і його такі дії порушують майновий інтерес мешканців спірного гуртожитку щодо приватизації кімнат.

Водночас, господарськими судами попередніх інстанцій у вказаній справі було встановлено, що Дніпровською міською радою не дотримано встановлений законом порядок передачі гуртожитків, а саме взагалі не вчинялись будь-які дії (зокрема, щодо прийняття рішення про включення гуртожитку до відповідних програм, тощо) та не приймалося відповідне рішення в межах наданих законом повноважень із визначенням способу передачі гуртожитку до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.

5.12. Натомість, як встановлено судами у цій справі, рішенням XXII сесії Вишневої міськради VII скликання № 1-01/ХХІІ7-7 від 27.07.2017 "Про скасування рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.07.2007 № 68/15 "Про оформлення права колективної власності на нерухоме майно за адресою: м. Вишневе по вул. Святоюріївська, 20, вул. Червоноармійська, 5, вул. Зелена, 3" скасовано вказане рішення Виконавчого комітету Вишневої міськради; вирішено доручити Виконавчому комітету Вишневої міськради звернутися до ТОВ "Черемшина 2012", ТОВ "Мальва 2012", ТОВ "Конвалія 2012" з пропозицією щодо передачі гуртожитків за адресою: м.Вишневе вул. Святоюріївська, 20, вул. Освіти (Червоноармійська), 5, вул.Зелена, 3 до комунальної власності територіальної громади м. Вишневе, відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі зазначеного рішення 11.08.2017 Виконавчим комітетом Вишневої міськради на адресу ТОВ "Черемшина 2012" направлено лист від 11.08.2017 №3/02-1846 (отримано товариством 25.08.2017), на адресу ТОВ "Мальва 2012" направлено лист від 11.08.2017 № 3/02-1844 (отримано товариством 17.08.2017), на адресу ТОВ "Конвалія 2012" направлено лист від 11.08.2017 №3/02-1845 (отримано товариством 29.08.2017) із проханням розглянути питання щодо передачі гуртожитків за адресами: м. Вишневе, вул. Освіти (Червоноармійська), 5, вул. Зелена, 3, вул. Святоюріївська, 20 до комунальної власності територіальної громади м. Вишневе. Однак, відповіді на вказані листи ані Вишнева міськрада, ані Виконавчий комітет Вишневої міської ради від відповідачів не отримували.

12.10.2017 на XXIV сесії Вишневої міської ради VII скликання прийнято рішення № 1-01/ХХІV-2 "Про скасування рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 28.03.2002 № 22/37 "Про реєстрацію гуртожитків КЖКП "Агропромбудіндустрія".

У подальшому, 15.02.2018 на XXVII сесії Вишневої міської ради VII скликання прийнято рішення № 1-01/XXVII-7 "Про відсутність заперечень щодо прийняття до комунальної власності громади м. Вишневе гуртожитків, що знаходяться за адресами: вул. Освіти (Червоноармійська), 5, вул. Зелена, 3, вул. Святоюріївська, 20 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області".

5.13. Отже, судові рішення у вказаній справі, на яку посилався скаржник, та викладена у ній правова позиція не могла бути взята до уваги господарськими судами попередніх інстанцій при вирішенні спору у цій справі, оскільки зазначені судові рішення хоча і прийняті за подібного правового регулювання, але за інших фактичних обставин, встановлених судами, з урахуванням інших поданих сторонами доказів, у залежності від оцінки яких вони і були прийняті.

5.14. Щодо посилання заявника в якості підстави для подання касаційної скарги на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій у цій справі висновків Верховного Суду України колегія суддів зазначає наступне.

5.15. У справі № 3-6г10 розглядалися позовні вимоги про визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на будівлю гуртожитку площею 1361,2 кв. м та витребування будівлі гуртожитку з незаконного володіння товариства на користь Фонду державного майна України (з врахуванням уточнених позовних вимог).

Зазначені вимоги було обґрунтовано тим, що спірний гуртожиток вибув з володіння власника цього майна - держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна у Київській області без його волі.

5.16. У справі № 3-15гс11 розглядалися позовні вимоги про визнання недійсним наказу ФДМУ №38-АТ від 01.04.1996 із змінами, внесеними наказом №1749 від 11.09.1998, щодо передачі у власність ВАТ "Мусон" гуртожитку, розташованого на вул. Глухова, 9 у м. Севастополі.

Указані вимоги обґрунтовані тим, що передачу гуртожиток у власність здійснено всупереч вимогам Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію державного житлового фонду" та Житлового кодексу УРСР, згідно з якими гуртожитки не підлягають приватизації.

5.17. У справі № 3-33гс12 розглядалися позовні вимоги про визнання права власності на гуртожитки.

5.18. У справі № 3-25гс12 розглядалися позовні вимоги про визнання незаконними та скасування наказів, вилучення майна із статутного фонду, передачу гуртожитку до комунальної власності.

5.19. При цьому предметом дослідження при розгляді справ № 3-33гс12 та №3-25гс12, у тому числі у Верховному Суді України, було питання можливості включення гуртожитків до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, з урахуванням положень Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" та Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

5.20. Таким чином, предмети, підстави позову та правове регулювання спірних правовідносин, а відтак і обставини, які підлягали доведенню сторонами і встановленню судами, у вказаних справах та у цій справі є суттєво відмінними.

5.21. З огляду на викладене, доводи заявників про наявність передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстави для подання касаційних скарг є необґрунтованими та такими, що фактично спрямовані на спонукання Суду до необхідності переоцінки поданих сторонами доказів і встановлення нових обставин справи, що, відповідно до норм статті 300 Господарського процесуального кодексу України, виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

5.22. Що стосується посилання заявників в якості підстави для касаційного оскарження рішенні і постанови господарських судів попередніх інстанцій на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини четвертої статті 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" у аналогічних правовідносинах, то колегія суддів зазначає наступне.

5.23. Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу (частина перша).

Цей Закон не поширюється на громадян, які: 1) проживають у гуртожитках, призначених для тимчасового проживання, у зв`язку з навчанням, перенавчанням чи підвищенням кваліфікації у навчальних закладах та у зв`язку з роботою (службою) за контрактом; 2) мешкають у гуртожитку без правових підстав, визначених цим Законом; 3) мешкають у спеціальних гуртожитках, призначених для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена, або яким немає можливості повернути колишнє жиле приміщення; 4) потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; 5) проживають у гуртожитках, що мають статус соціальних на день набрання чинності цим Законом (частина друга).

Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, що є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної спеціальної служби транспорту, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних закладів (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей викладачів і працівників), Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей) (частина третя).

Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб) (частина четверта).

5.24. З викладеного вбачається, що статтею 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" закріплено кваліфікуючі ознаки в залежності від яких гуртожитки диференціюються на такі, що підпадають під сферу дії вказаного Закону та такі, що не підпадають.

5.25. Так, частиною четвертою зазначеної статті передбачено, що дія цього Закону не поширюється на гуртожитки за одночасної наявності двох умов: період будівництва або придбання гуртожитку - до 1 грудня 1991 року; власником є приватна чи колективна особа, яка придбала/побудувала гуртожиток за власні або залучені кошти. При цьому вказаною нормою також передбачено виключення з наведеного правила, а саме гуртожитки, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб.

5.26. Отже, для правильного вирішення спору, пов`язаного з передачею гуртожитків до комунальної власності на підставі Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", обов`язковому дослідженню підлягає, у тому числі, питання поширення його дії на спірні гуртожитки.

З іншого боку, сторона, яка заперечує проти застосування до спірних правовідносин положень значеного Закону повинна довести, зокрема, наявність умов, відповідно до частини четвертої його статті 1 та відсутність виключення з правила, передбаченого в останньому реченні цієї норми.

5.27. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.09.2018 у справі № 904/10435/17, від 13.05.2019 у справі №924/166/18, згідно з якою системний аналіз положень частин третьої, четвертої статті 1 та частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" свідчить, що всі гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності, підлягають передачі у власність територіальних громад, за винятком тих: (1) які перебувають у віданні чи в оперативному управлінні окремих відомств (казенних установ); та (2) які побудовані або придбані за радянських часів (до 01.12.1991) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти.

Таким чином, гуртожитки, які ввійшли до статутного фонду (капіталу) під час приватизації чи корпоратизації та були фактично викуплені у держави в ході приватизації, у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб є лише одною із (але не виключною) категорій гуртожитків, на які поширюється сфера дії Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" та які, відповідно, підлягають передачі у власність територіальних громад.

5.28. Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, спірні гуртожитки будувались Трестом "Полессксельстрой", який перебував у підпорядкуванні Міністерства сільського будівництва УССР за державні кошти та були передані на баланс Тресту "Агропромбудіндустрія" (у подальшому створено окрему юридичну особу - КЖКП "Агропромбудиндустрія").

При цьому відповідачами не надано доказів того, що спірні гуртожитки збудовано або придбано до 01.12.1991 приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти, у зв`язку з чим місцевий та апеляційний господарські суди дійшли законних і обґрунтованих висновків про те, що на вказані гуртожитки поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", а самі спірні гуртожитки мають бути передані у комунальну власність територіальної громади м. Вишневе, чим спростовуються відповідні доводи касаційних скарг.

5.29. Ураховуючи те, що інших підстав для касаційного оскарження у касаційних скаргах Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012" наведено не було, а решта доводів зазначених скарг є такими, що не спростовують висновки судів попередніх інстанцій, не підтверджують порушення місцевим і апеляційним судами норм матеріального чи процесуального права та фактично спрямовані на необхідність переоцінки доказів, які містяться у справі ,Суд дійшов висновку, що вказані скарги задоволенню не підлягають.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; або якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

6.3. За змістом пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

6.4. Одночасно згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

6.5. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.6. За змістом частини першої статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.7. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційних скаргах, про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права не отримали підтвердження, не спростовують висновків місцевого та апеляційного господарських судів, а тому касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу, необхідно закрити. У решті заявлених вимог касаційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувані судові рішення необхідно залишити без змін.

6.8. Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2021 зупинено виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2020 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

6.9. Відповідно до частини третьої статті 332 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

6.10. Суд касаційної інстанції дійшов висновку про поновлення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2020 у цій справі, оскільки оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Судовий збір за подання касаційних скарг в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на скаржників.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012", відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.

2. В іншій частині касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія 2012", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва 2012" залишити без задоволення.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2020 у справі №911/152/18 залишити без змін.

4. Поновити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2020 у справі №911/152/18.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді І. С. Берднік

І. С. Міщенко