ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

13 серпня 2021 рокуСправа № 912/1031/16(912/2357/21)

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.,

розглянувши у справі №912/1031/16 від 31.03.2016

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний науково-дослідний інститут "АНДІ" (далі ТОВ "АНДІ"), код ЄДР 30475140, вул. Тимірязєва, 84, к. 507, м. Кіровоград, 25006,

позовну заяву №02-24/1206 від 05.08.2021 ТОВ "АНДІ", код ЄДР 30475140, вул. Тимірязєва, 84, к. 507, м. Кіровоград, 25006,

до відповідача 1.: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, код ЄДР 40108709, вул. Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006

відповідача 2.: Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, код ЄДР 08592224, вул. Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006

відповідача 3.: Кіровоградської обласної прокуратури, код ЄДР 02910025, вул. Велика Пермська, 4, м. Кропивницький, 25006

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 12.07.2016 господарський суд визнав ТОВ "АНДІ" банкрутом. Відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута - ТОВ "АНДІ". Ухвалою від 27.11.2018 господарський суд призначив ліквідатором ТОВ "АНДІ" арбітражного керуючого Артеменка О.О.

До господарського суду 10.08.2021 надійшла позовна заява №02-24/1206 від 05.08.2021 ліквідатора ТОВ "АНДІ" арбітражного керуючого Артеменка О.О. до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури з вимогою:

витребувати з незаконного володіння Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (), Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (), Кіровоградської обласної прокуратури () та зобов`язати передати товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» () наступне майно: трактора МТЗ-80, 3 штуки № 557753 (2004 р.в.), № 493809 (1999 р.в.), № 437430 (1997 р.в.), трактора Т-150К, 2 штуки № 5575519 (2005 р.в.), № 557619 (2007 р.в.), жатка ЖВП 4.8 (2000 р.в.), косарка КСН 2.1 (1995 р.в.)., культиватор АНШ 3.6 - 3 штуки (2000 р.в), культиватор «Європак - 6» - (2007 р.в.), борона пружинна БПП-12 - (2011 р.в.), плуг ПЛН 3.5 - 2 штуки (1996 р.в.), плуг ПЛН 5-35 - 2 штуки (1999 р.в.), сцепка С-9 (1989 р.в.), сівалка «Клен» (2011 р.в.), сівалка СЗ 5.4 (2008 р.в.), сівалка СЗ 3.6 (2011 р.в.), сівалка СПЧ 6 (1985 р.в.), оприскувач «ЕКО 2000» (2010 р.в.), оприскувач ОР 7 (2012 р.в., балансовою вартістю 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.), розкидач добрив МВУ 900 (2009 р.в.), протруювач ПНЩ 3 (2007 р.в.), дискова борона АД-3.0 (2006 р.н.), трактор «Беларус МТЗ-893» № 90821109 (2007 р.в.), сівалка УПС-8 «Весна» - 2 штуки (2011 р.в.), ріпак озимий, який було зібрано з поля ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» площею 150 га, в кількості 102 тони 800 кг, які згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 16.12.2013 року (провадження №11-сс/781/397/13) та ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2013 року у справі № 404/6495/13-к (провадження № 1-кс/404/583/13) було арештовано та передано на відповідальне зберігання ТОВ «Кіровоградбудпроектмонтаж» в особі директора Хоменка Володимира Петровича та на елеватор ТОВ «Агрорегіон» (вул. Войкова, 21, м. Долинська, Кіровоградська область, 28500).

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ГПК України)

За п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України - господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) та інші справи у визначених законом випадках, в тому числі, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1-3 ст. 7 КУзПБ - господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України - до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 7 КУзПБ визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З огляду на положення КУзПБ, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц та від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

Водночас, КУзПБ, на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкретизовано порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).

Відповідно такий підхід зумовлює сплату позивачем судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового або немайнового характеру до боржника у відповідності до положень підпунктів відповідно 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 по справі №905/1818/19.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивачем сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2021 року ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Така правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19. (п.53-56)

Відтак, за подання даного позову з ціною позову визначеною позивачем у 3 002 790 грн, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 45 041,85 грн (1,5% від ціни позову).

Позивачем надано на підтвердження сплати судового збору квитанцію №0.0..1 від 05.08.2021 на суму 4540 грн, сума недоплаченого судового збору становить 40 501,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За ч. 3-4 ст. 174 ГПК України - якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймає до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву №02-24/1206 від 05.08.2021 ТОВ "АНДІ" залишити без руху.

У строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- докази сплати судового збору у суму 40 501,85 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали направити ліквідатору арбітражному керуючому Артеменку О.О. (вул. Надпільна, 55, м. Черкаси, 18031).

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.