ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.2021 Справа № 920/435/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Кириченко-Шелест А.Г., розглянувши матеріали справи № 920/435/21

за позовом Приватного підприємства Червонянські аграрні інвестиції

(16261, Чернігівська область, Коропський р-н, с. Анюша,

вул. Молодіжна,6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерагростандарт

(40007, Сумська область, м. Суми, вул. Промислова, 2,

)

про стягнення 2095340 грн 90 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ганненко О.С., адвокат, ордер №1015065 від 14.06.2021, посвідчення №000441 від 30.03.2016,

від відповідача: не прибув,

Суть спору: 26.04.2021 позивач звернувся до суду з позовом від 15.04.2021, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2095340 грн 90 коп. попередньої оплати за Договором поставки № 240112 від 24.01.2020. Окрім цього, судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 справу № 920/435/21 розподілено судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 27.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 27.05.2021, 11:40.

13.05.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву №29/04/21/01 від 29.04.2021 (вх.№4572/21), відповідно до якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 27.05.2021 не прибув, проте електронною поштою до суду надіслано клопотання № 2021-05-27/01 від 27.05.2021 (вх.№5036/21 від 27.05.2021), відповідно до якого просить суд надати можливість реалізувати право на професійну правничу допомогу та відкласти судове засідання на інший день, у зв`язку з тим, що представник не має можливості прийняти участь в даному судовому засіданні через тимчасову відсутність в цей день в м. Суми.

Ухвалою суду від 27.05.2021 відкладено підготовче засідання на 09.06.2021, 11:50.

08.06.2021 представником позивача надіслано до суду заяву б/н від 08.06.2021 (вх.№5399/21) про розгляд справи без участі представника позивача.

В судовому засіданні 09.06.2021 представником відповідача заявлено усне клопотання про надсилання кореспонденції для відповідача по справі на адресу 40034, м. Суми, проспект М. Лушпи, б. 2/2, к. 72.

В судовому засіданні 09.06.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви до 24.06.2021, 11:50.

24.06.2021 представником відповідача надіслано до суду клопотання № 2021-06-24/01 від 24.06.2021 (вх.№5965/21) про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 24.06.2021 судом постановлено протокольну ухвалу, якою оголошено перерву до 19.07.2021, 11:50.

Ухвалою суду від 24.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

08.07.2021 представником позивача надіслано до суду відповідь на відзив № 149 від 05.07.2021 (вх.№6357/21 від 08.07.2021).

19.07.2021 від представника відповідача до суду надійшло клопотання № 2021-07-19/01 від 19.07.2021 (вх.№6601/21 від 19.07.2021) про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 19.07.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2021,11:00.

09.08.2021 представником відповідача надано до суду клопотання від 09.08.2021 № 2021-08-09/01, в якому просить суд провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 10.08.2021 надав усні пояснення в обґрунтування позовних вимог та просив суд позов задовольнити.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами та у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № 240112 від 24.01.2020, відповідач зобов`язується поставити і передати у власність позивача хімічну продукцію (іменовану надалі - товар), а позивач зобов`язується належним чином прийняти й оплатити товар в сумі, строки та на умовах визначених даним договором.

Товар поставляється партіями в порядку та на умовах, визначених даним договором, відповідно до додатків, що укладаються сторонами на кожну партію товару і є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.2. договору).

Найменування товару, його кількість, одиниця виміру, асортимент, ціна одиниці товару, вартість партії товару, строки та базис поставки товару та інші умови визначаються сторонами в додатках до даного договору (п. 1.3. договору).

Умови поставки товару узгоджені сторонами у розділі 3 договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору постачальник зобов`язується передати товар покупцю на умовах, що визначаються в Додатках у відповідності до правил Інкотермс» в редакції 2010 року.

Поставка товару відбувається на підставі транспортної інструкції покупця, яка є невід`ємною частиною виконання договору і документом, що підтверджує наміри покупця в отриманні товару, та надається постачальнику в письмовій (електронній) формі за 3 (дні) до поставки з обов`язковим зазначенням: номера та дати договору поставки товару; найменування вантажоодержувача, його місцезнаходження, ідентифікаційного коду (коду ЄДРПОУ) та коду по залізниці; найменування, асортименту та кількості товару, виду упаковки (тари); строків (термінів) поставки; адреси місця призначення, куди має бути поставлено товар; автопідприємства та реквізити автотранспорту (в разі перевезення товару за рахунок покупця); назви та коду станції (в разі перевезення товару залізничним транспортом, при умові, що передачу товару перевізникові має здійснити постачальник) (п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору, якщо постачальник протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання транспортної інструкції покупця не надав останньому відмову в прийнятті такої транспортної інструкції до виконання, вважається, що транспортна інструкція покупця узгоджена сторонами і постачальник прийняв її до виконання.

За умовами п. 3.7. договору, право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент поставки товару.

Моментом поставки товару вважається:

- у випадку передачі товару на складі постачальника (виробника) - момент відвантаження товару покупцю або перевізнику;

- у випадку відвантаження залізничним транспортом - момент проставляння штемпельної відмітки на залізничній накладній.

Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної (п. 3.8. договору).

Пунктом 3.9. договору визначено, що у випадку порушення покупцем строків оплати за цим договором, ненадання або несвоєчасного надання транспортної інструкції, постачальник має право призупинити відвантаження товару. Постачальник звільняється від зобов`язань по виконанню умов цього договору в частині подальшої поставки товару, при відсутності підтвердження про можливість виконання умов договору з боку покупця.

За умовами п. 3.10 договору, у разі ненадання постачальнику транспортної інструкції на відвантаження товару протягом 10 (десяти) календарних днів з дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, постачальник залишає за собою право повернути зазначені грошові кошти покупцеві та відмовитися від поставки.

Згідно із п. 5.1. договору, покупець здійснює оплату за товар в українських гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунку-фактури у порядку та строки, що визначені у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з додатком № 1 від 24.01.2020 до договору відповідач зобов`язався поставити позивачу товар Добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне марки 16:16:16 в біг-бегах у кількості 174, 000 т загальною вартістю 1844399 грн 30 коп.

Умови поставки товару згідно правил INCOTERMS - 2010: "EXW, склад постачальника.

Ціна Товару встановлена на умовах: "EXW, склад постачальника, згідно правил INCOTERMS 2010.

Оплата за товар здійснюється на поточний банківський рахунок постачальника наступним чином: 100% попередня оплата вартості товару до 11.02.2020. Ціна за товар дійсна до 11.02.2020.

Термін поставки товару - до 30.04.2020, на підставі транспортної інструкції покупця, погодженої постачальником.

Згідно з додатком № 2 від 28.01.2020 до договору відповідач зобов`язався поставити позивачу товар Аміачна селітра в біг-бегах у кількості 40,000 т загальною вартістю 288000 грн 00 коп.

Умови поставки товару згідно правил INCOTERMS - 2010: "EXW, склад постачальника.

Ціна Товару встановлена на умовах: "EXW, склад постачальника, згідно правил INCOTERMS 2010.

Оплата за товар здійснюється на поточний банківський рахунок постачальника наступним чином: 100% попередня оплата вартості товару до 15.02.2020. Ціна за товар дійсна до 15.02.2020.

Термін поставки товару - до 30.04.2020, на підставі транспортної інструкції покупця, погодженої постачальником.

Згідно з додатком № 3 від 28.01.2020 до договору відповідач зобов`язався поставити позивачу товар Добрива рідкі азотні (КАС-32) у кількості 90,000 т загальною вартістю 553500 грн 00 коп.

Умови поставки товару згідно правил INCOTERMS - 2010: "EXW, склад постачальника.

Ціна Товару встановлена на умовах: "EXW, склад постачальника, згідно правил INCOTERMS 2010.

Оплата за товар здійснюється на поточний банківський рахунок постачальника наступним чином: 100% попередня оплата вартості товару до 11.02.2020. Ціна за товар дійсна до 11.02.2020.

Термін поставки товару - до 30.04.2020, на підставі транспортної інструкції покупця, погодженої постачальником.

Згідно з додатком № 4 від 29.01.2020 до договору відповідач зобов`язався поставити позивачу товар Аміак рідкий технічний у кількості 112,000 т загальною вартістю 1097712 грн 00 коп.

Умови поставки товару згідно правил INCOTERMS - 2010: «СРТ, Чернігівська область, Коропський район, с. Атюша».

Ціна Товару встановлена на умовах: «СРТ, Чернігівська область, Коропський район, с. Атюша», згідно правил INCOTERMS 2010.

Оплата за товар здійснюється на поточний банківський рахунок постачальника наступним чином: 100% попередня оплата вартості товару до 10.02.2020. Ціна за товар дійсна до 10.02.2020.

Термін поставки товару - до 01.04.2020, на підставі транспортної інструкції покупця, погодженої постачальником, але не раніше виконання покупцем вимог цього додатку щодо попередньої оплати вартості товару.

24.01.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 27 на суму 1844399 грн 30 коп.

28.01.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 51 на суму 288000 грн 00 коп.

28.01.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 64 на суму 553500грн 00 коп.

29.01.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 82 на суму 1097712 грн 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно з платіжним дорученням № 697 від 10.02.2020 на суму 1097712 грн 00 коп., платіжним дорученням № 698 від 10.02.2020 на суму 553500 грн 00 коп., платіжним дорученням № 699 від 10.02.2020 на суму 288000 грн 00 коп., платіжним дорученням № 700 від 10.02.2020 на суму 1844399 грн 00 коп. на виконання умов договору перераховано кошти. Також 02.04.2020 відповідно до платіжного доручення № 714 позивач перерахував на рахунок відповідача 1764 грн 18 коп.

Таким чином, позивачем було перераховано на рахунок відповідача 3785375 грн 18 коп. в якості попередньої оплати вартості товару згідно з Додатками №№ 1-4 до Договору поставки № 240112 від 24.01.2020.

На виконання умов договору Відповідач у період з 29.02.2020 по 20.03.2020 відповідно до видаткових накладних поставив товар на загальну суму 1557897 грн 30 коп. (а.с. 30-48).

Доказів поставки відповідачем позивачу іншої частини товару за договором на суму 2095493 грн 30 коп. у строк, обумовлений умовами договору, матеріали справи не містять.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не передав у власність позивача товар у повному обсязі у встановлений строк, у зв`язку з чим позивач, на підставі ст. 693 ЦК України, вимагає повернення суми попередньої оплати в розмірі 2095493 грн. 30 коп.

Окрім цього, позивач зазначає, що оскільки, Позивач мав також заборгованість перед Відповідачем за договором суборенди техніки № 2802-2020/12 в розмірі 152,40 грн. 10.08.2020 року за вих. № 34/1 на адресу ТОВ «ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ» був направлений лист відповідно до змісту якого було запропоновано кошти в сумі 152,40 грн. з ПДВ сплачені на виконання Договору поставки № 240112 від 24.01.2020 зарахувати як оплату рахунку № 167 від 28.02.2020 року по договору № 2802-2020/12 від 28.02.2020 року за суборенду техніки.

На вказаний лист заперечень з боку Відповідача не надходило.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування, передбачене ст. 601 ЦКУ, здійснюється за наявності наступних

1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого. Те саме повинно бути і з боржником;

2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду;

3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню. Основною умовою для можливості припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.

При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину.

Верховний Суд у постановах від 16.05.2018 у справі №910/17770/17, від 18.06.2019 у справі №914/8912/16 зазначав, що не оскаржена та не визнана недійсною заява про зарахування зустрічних вимог породжує правові наслідки.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог з боку відповідача.

З метою мирного врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 02.11.2020 було направлено лист за вих. № 46, відповідно до змісту якого позивач просив відповідача повернути на поточний рахунок підприємства грошові кошти в сумі 2095340 грн 90 коп. за непоставлений товар.

Окрім цього, 01.06.2020 позивачем на адресу відповідачу за вих. № 30 було направлено претензію про прострочення терміну поставки та повернення коштів в сумі 2095340 грн 90 коп. за непоставлений товар.

Як зазначає позивач, відповідач відповіді на означені лист та претензію не надав.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків за 2020 рік між ТОВ «Інтерагростандарт» і ПП «Червонянські аграрні інвестиції» підписаного уповноваженими особами з обох сторін, станом на 31.12.2020 року загальна сума заборгованості ТОВ «Інтерагростандарт» на користь ПП «Червонянські аграрні інвестиції» за Договором поставки № 240112 від 24.01.2020 року становила з 2 095 340,90 грн.,

Отже, враховуючи вищезазначене суду приходить до висновку, що документально обґрунтованою є заборгованість відповідача за спірним Договором поставки у розмірі 2095340 грн 90 коп (2095493 грн 30 коп. 152 грн 40 коп. - залік зустрічних однорідних вимог).

Доказів погашення відповідачем вищезазначеної заборгованості матеріали справи не містять.

В свою чергу, в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач вказує на те, що позивач не виконав договірних зобов`язань в частині надання постачальнику транспортної інструкції, що унеможливило постачання товару.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене частиною другою статті 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару.

Відповідно до ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Судом встановлено, що факт перерахування позивачем відповідачу коштів у строки встановлені договором в сумі 2095340 грн. 90 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. Доказів поставки відповідачем позивачу товару матеріали справи не містять, відповідачем такі докази не подані.

Твердження відповідача з посиланням на ст. 613 ЦК України про те, що поставку товару у строки визначені договором унеможливило ненадання позивачем транспортної інструкції, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

У додатках № 1, № 2, № 3, № 4 до договору сторонами узгоджено кількість, номенклатуру, вартість товару, умови поставки, строки оплати товару та строки поставки.

Термін поставки визначено моментом у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, зокрема конкретною датою - до 30.04.2020 (Додаток № 1, № 2 та №3) до 01.04.2020 (Додаток №4), з умовою - не раніше виконання покупцем вимог щодо попередньої оплати товару.

Попередня оплата перерахована позивачем у строк визначений договором 10.02.2020, що підтверджується платіжними дорученнями № № 697,698, 699, 700 від 10.02.2020.

Ненадання (несвоєчасне надання) транспортної інструкції не змінює строку поставки товару, а надає відповідачу право, виходячи з умов договору, призупинити відвантаження товару, повернути грошові кошти покупцеві та відмовитися від поставки.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи в період з 29.02.2020 по 20.03.2020 відповідачем було поставлено частина товару на суму 1557897 грн 30 коп., що складає близько 50% загального об`єму. Що є твердженням мовчазної згоди відповідача з умовами договору і фактичної поставки без транспортної інструкції.

Суд враховує, що відповідач не подав доказів повідомлення позивача про призупинення відвантаження товару відповідно до п. 3.9. договору, повідомлення позивача про повернення коштів та відмову від поставки відповідно до п. 3.10 договору через ненадання транспортної інструкції або надання неналежним чином оформленої транспортної інструкції.

Оскільки відповідач в порушення умов договору не виконав зобов`язань щодо поставки товару у встановлений строк, суд вважає правомірною та обґрунтованою вимогу позивача про повернення суми попередньої оплати, що за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару, задовольняє позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2095340грн 90 коп. попередньої оплати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, враховуючи задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача в сумі 31430 грн 11 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (40007, м. Суми, вул. Промислова, буд. 2, ) на користь Приватного підприємства «Червонянські аграрні інвестиції» (16261, Чернігівська область, Коропський район, с. Атюша, вул. Молодіжна, 6, код ЄДРПОУ 35546 (два мільйони дев`яносто п`ять тисяч триста сорок) гривень 90 коп. попередньої оплати, 31430 (тридцять одна тисяча чотириста тридцять) гривень 11 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.08.2021.

Суддя С.В. Заєць