РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2021Справа № 910/8609/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ СЕРВІС"

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "КОНИК"

про стягнення 121 395,79 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗВ СЕРВІС" (далі - ТОВ "ЗВ СЕРВІС", позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "КОНИК" (далі - ОК "ЖБК "КОНИК", відповідач) про стягнення 121 395,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити послуги, надані позивачем за укладеним сторонами договором № 01/01/2020 від 01.01.2020.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 121 395,79 грн, з яких: 43 454,10 грн - неустойка, 57 223,61 грн - інфляційні втрати, 20 718,08 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/8609/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 01.06.2021 була отримана представником позивача 09.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010. Вказана ухвала також була отримана відповідачем 07.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 018.

Ухвала суду від 01.06.2021 направлялась й на адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута відправнику підприємством поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Однак, 24.06.2021 відповідач подав до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності до позовних вимог про стягнення неустойки за період з 06.03.2020 по 28.05.2020 у розмірі 19 542,63 грн, а також клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат позивача на правову допомогу до 3 000,00 грн.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.01.2020 між ТОВ "ЗВ СЕРВІС" (виконавець) та ОК "ЖБК "КОНИК" (замовник) був укладений договір № 01/01/2020 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги, перелік яких визначений у п. 1.2. договору (далі - «послуги»), на об`єкті замовника (територія Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Коник» та набережної, далі по тексту - «територія» або «об`єкт»), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість у відповідності до умов договору.

Згідно з п. 1.2 договору перелік послуг, що надаються виконавцем замовнику по цьому договору:

- обслуговування обладнання інженерних систем (електропостачання, водозабезпечення, водовідведення, система поливу, системи вуличного освітлення), що знаходяться в експлуатації у Замовника;

- догляд за зеленими насадженнями;

- прибирання території;

- організації збору твердих побутових відходів (ТПВ) з контейнерів членів кооперативу, які розташовані біля житлових будинків, його сортування та подальшого вивезення до місця утилізації на сміттєвий полігон;

- поточний ремонт та утримання в чистоті меблів, дитячого та спортивного спорядження, що знаходяться на території;

- прибирання та підтримання порядку в місцях загального користування;

- прибирання посліду домашніх тварин з тротуарів, доріг та інженерних коридорів;

- прибирання снігу з тротуарів та доріг на території Замовника;

- забезпечення цілодобового прийому заявок та звернень членів кооперативу та їх відпрацювання;

- забезпечення можливості отримання замовником послуг з водовідведення та електропостачання, обслуговування «ІТІ» замовника;

- забезпечення контрольно-пропускного режиму в`їзду на територію замовника, патрульної служби та громадського порядку на території замовника;

- наявність та використання за потребою тривожної кнопки для оперативного виклику Державної служби охорони (ДСО)

- виконувати «біллінгову» функцію, а саме - підготовка та розсилка поточних рахунків, прийом коштів, за дорученням замовника, та сплата зовнішніх рахунків («Київводоканал», «Київенерго», тощо), а також, надавати юридичні та бухгалтерські послуги за окремим завданням замовника.

Загальна вартість послуг за цим договором складає суму в розмірі 390 000,00 грн на місяць. Вартість здійснення виконавцем управління майном входить у вартість послуг, передбачену п. 2.1. цього договору (п. 2.1, пп. 2.1.1 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що оплата вартості послуг за цим договором здійснюється щомісячно на умовах попередньої оплати до 5 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок виконавця.

Положеннями пп. 3.2.1 п. 3.2 договору на замовника покладений обов`язок оплачувати надані послуги щомісячно на умовах попередньої оплати до 5 числа поточного місяця в розмірі, що визначений п. 2.1. цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Крім того, положеннями пп. 3.2.4 п. 3.2 договору на замовника покладений обов`язок після закінчення звітного періоду (до 10-го числа наступного за звітним місяця) отримати у виконавця акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та підписати його або надати відмову в підписанні з зазначенням причин відмови і строків на усунення недоліків. У такому випадку виконавець зобов`язаний усунути недоліки у встановлені строки та повідомити замовника про їх усунення, надавши замовнику акт здачі-приймання робіт на підписання повторно.

У п. 8.2 договору сторони домовились, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє протягом одного року. Даний договір вважається пролонгованим на той самий строк у разі, якщо жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про припинення договору не пізніше ніж за два місяці до дати закінчення строку дії договору.

Судом встановлено, що позивач склав та надав відповідачу на підписання акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.03.2020 (послуги надані в березні 2020 року) на суму 390 000,00 грн та № 4 віл 30.04.2020 (послуги надані в квітні 2020 року) на суму 390 000,00 грн, проте відповідач вказані акти не підписав.

У зв`язку з цим суд зазначає, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/6086/20 за позовом ТОВ "ЗВ СЕРВІС" до ОК "ЖБК "КОНИК" про стягнення заборгованості в розмірі 585 000,00 грн з оплати послуг, наданих Товариством протягом березня-квітня 2020 року за укладеним сторонами договором № 01/01/2020 від 01.01.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі № 910/6086/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021, вищевказаний позов задоволено повністю та стягнуто з ОК "ЖБК "КОНИК" на користь ТОВ "ЗВ СЕРВІС" заборгованість в розмірі 585 000,00 грн.

У межах господарської справи № 910/6086/20 суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків:

- виконавцем було надано, а замовником прийнято послуги на загальну суму 780 000,00 грн, що підтверджується підписаними між сторонами та скріпленими печатками останніх актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 31.01.2020 за січень 2020 року на суму 390 000,00 грн та № 2 від 29.02.2020 за лютий 2020 року на суму 390 000,00 грн;

- крім того, позивачем були складені, підписані та скріплені печаткою акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 390 000,00 грн та № 4 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 390 000,00 грн, які були передані для підписання відповідачу 15.05.2020 згідно з супровідним листом № 15/05 від 15.05.2020;

- однак листом № 108 від 20.05.2020 відповідач повідомив виконавця, що надані для підписання акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №3 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 390 000,00 грн та №4 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 390 000,00 грн не відповідають, зокрема, вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме: в них не зазначено детальний звіт про надані послуги та перелік вчинених дій;

- при цьому замовником було оплачено за надані виконавцем послуги по договору № 01/01/2020 від 01.01.2020 у загальному розмірі 975 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями відповідача № 77 від 06.02.2020 на суму 195 000,00 грн, № 1250 від 10.03.2020 на суму 390 000,00 грн (за лютий 2020 року), № 1249 від 10.03.2020 на суму 195 000,00 грн (за січень 2020 року), № 90 від 18.03.2020 на суму 195 000,00 грн (за березень 2020 року);

- відповідно до умов укладеного між сторонами договору після закінчення звітного періоду (до 10-го числа наступного за звітним місяця) замовник зобов`язаний отримати у виконавця акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та підписати його або надати відмову в підписанні з зазначенням причин такої відмови та строків на усунення недоліків, в такому випадку виконавець зобов`язаний усунути недоліки у встановлені строки та повідомити замовника про їх усунення, надавши замовнику акт здачі-приймання робіт на підписання повторно;

- з приводу викладеного у листі відповідача № 108 від 20.05.2020 суд зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору не визначено обов`язок позивача надавати детальний опис наданих відповідачу послуг, а натомість встановлено фіксовану вартість за надані позивачем послуги, які підлягають оплаті у визначений цим договором строк - 390 000,00 грн на місяць. Крім того, за своїм змістом означений лист не містить посилань відповідача на недоліки наданих позивачем послуг або на їх фактичне ненадання, а лише містить зауваження до форми та змісту складених та переданих на підпис відповідачу актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 390 000,00 грн та № 4 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 390 000,00 грн, у зв`язку з чим зазначений лист не приймається судом як мотивована відмова від прийняття наданих позивачем у спірний період послуг;

- при цьому відповідно до платіжного доручення № 90 від 18.03.2020 відповідачем було частково оплачено за надані позивачем у березні місяці 2020 року послуги на суму 195 000,00 грн;

- долучені відповідачем до відзиву на позов листи, адресовані позивачу, ніяким чином не підтверджують факт невиконання або неналежного виконання останнім своїх обов`язків за укладеним між сторонами договором, натомість у вказаних листах містяться вимоги відповідача про виконання робіт або надання певної інформації. При цьому належних та допустимих доказів ненадання позивачем обумовлених договором послуг матеріали справи не містять, а відповідач суду не надав, так як і не надав доказів оспорювання чи визнання недійсним укладеного між сторонами договору;

- отже, на переконання суду, надані відповідачем листи не є належними та допустимими доказами, зі змісту яких можливо дійти висновку про ненадання або неналежне надання позивачем послуг, передбачених умовами укладеного між сторонами договору у спірний період, а отже, згадані послуги у зв`язку з відсутністю мотивованої відмови від підписання наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 390 000,00 грн та № 4 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 390 000,00 грн в контексті кількості та якості послуг вважаються прийнятими та підлягають оплаті замовником.

Таким чином, у межах господарської справи № 910/6086/20 судом була встановлена необхідність оплатити заборгованість в розмірі 585 000,00 грн за послуги, надані ТОВ "ЗВ СЕРВІС" у березні та квітні 2020 року (акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.03.2020 та № 4 від 30.04.2020).

Доказів виконання ОК "ЖБК "КОНИК" вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі № 910/6086/20 та сплати на користь ТОВ "ЗВ СЕРВІС" вищевказаної заборгованості матеріали даної справи не містять.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на вищезазначене порушення відповідачем його грошового зобов`язання перед позивачем за укладеним сторонами договором № 01/01/2020 від 01.01.2020 та просив стягнути з відповідача нараховані у зв`язку з цим неустойку в розмірі 43 454,10 грн, 3% річних в розмірі 20 718,08 грн та інфляційні втрати в розмірі 57 223,61 грн.

Відповідач, у свою чергу, стверджував про сплив строків позовної давності до позовних вимог про стягнення неустойки за період з 06.03.2020 по 28.05.2020 у розмірі 19 542,63 грн та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень п. 2.3, пп. 3.2.1 договору, згідно з якими оплата вартості послуг за цим договором здійснюється щомісячно на умовах попередньої оплати до 5 числа поточного місяця, судом встановлено, що послуги, надані позивачем у березні 2020 року, повинні були бути оплачені відповідачем не пізніше 05.03.2020 (відповідно, порушення строку виконання вказаного грошового зобов`язання почалось з 06.03.2020), а послуги, надані у квітні 2020 року, - не пізніше 05.04.2020 року (відповідно, порушення строку виконання вказаного грошового зобов`язання почалось з 06.04.2020).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач послуги, надані позивачем у березні та квітні 2020 року, не оплатив, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату вартості послуг (прострочення оплати), замовник додатково сплачує виконавцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення, що діяла в період прострочення платежу, за кожен день такого прострочення.

Судом враховано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до положень ст. 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позов у даній справі був поданий позивачем до суду 28.05.2021, у той час, як строк виконання грошових зобов`язань з оплати послуг, наданих у березні 2020 року, сплив 05.03.2020 (відповідно перебіг строку позовної давності почався з 06.03.2020), а строк виконання грошових зобов`язань з оплати послуг, наданих у квітні 2020 року, сплив 05.04.2020 (відповідно перебіг строку позовної давності почався з 06.04.2020).

З урахуванням викладеного, суд частково погоджується з доводами відповідача щодо спливу строку позовної давності для частини заявлених позовних вимог про стягнення неустойки за період з 06.03.2020 по 27.05.2020 (а не по 28.05.2020, як вважає відповідач) та вказує, що правомірним буде нарахування пені з 28.05.2020 включно.

Здійснивши власний розрахунок пені за період з 28.05.2020 по 05.09.2020 (по акту за березень 2020 року) та за період з 28.05.2020 по 05.10.2020 (по акту за квітень 2020 року), суд встановив, що її розмір становить 24 167,21 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача пені заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню в розмірі, визначеному судом, а саме в розмірі 24 167,21 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за визначені позивачем періоди з 06.03.2020 по 27.05.2021 (по акту за березень 2020 року) та за період з 06.04.2020 по 27.05.2021 (по акту за квітень 2020 року), суд встановив, що їх розмір становить 20 702,10 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню в розмірі, визначеному судом, а саме в розмірі 20 702,10 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу за визначені позивачем періоди з 06.03.2020 по 27.05.2021 (по акту за березень 2020 року) та за період з 06.04.2020 по 27.05.2021 (по акту за квітень 2020 року), суд встановив, що її розмір становить 65 531,95 грн, тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу заявлена позивачем правомірно та підлягає задоволенню в розмірі визначеному позивачем, а саме в розмірі 57 223,61 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі 24 167,21 грн, 3% річних в розмірі 20 702,10 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 57 223,61 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

У порушення наведених приписів ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України позивач (його представник) не надали суду ані детального опису робіт виконаних адвокатом позивача (наданих ним послуг), ані акту виконаних робіт, ані рахунку тощо, у зв`язку з чим суд вказує, що вирішення питання про розподіл понесених позивачем витрат на правову допомогу буде розглянутий судом після надання відповідних документів, в порядку передбаченому приписами ч. 8 ст. 129, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "КОНИК" (03131, м. Київ, вул. Лютнева, буд. 58, код 24747181) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ СЕРВІС" (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 60, код 23166045) неустойку (пеню) в розмірі 24 167,21 грн (двадцять чотири тисячі сто шістдесят сім грн 21 коп.), 3% річних в розмірі 20 702,10 грн (двадцять тисяч сімсот дві грн 10 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 57 223,61 грн (п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять три грн 61 коп.), судовий збір у розмірі 1 909,05 грн (одна тисяча дев`ятсот дев`ять грн 05 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 17.08.2021.

Суддя О.Г. Удалова