УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/12785/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участі секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; тел. НОМЕР_2 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про забезпечення позову (до подачі позовної заяви) (вх. № 12785/21)

особи, що можуть набути статус учасників справи:

1. ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; тел. НОМЕР_2 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

2. Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (код: 16286441; 04119, м.Київ, ВУЛ. ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 38-44; тел.044-483-98-90, 044- 481-03-15);

3. Кабінет Міністрів України (код 00031101; 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд.12/2; НОМЕР_3 ; e-mail: ).

за участі представників

ОСОБА_1 - Невмержицького В.П., адвокат,

ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" ОСОБА_2., Чебан Н.М., адвокат

КМУ ОСОБА_3., самопредставницво

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення до Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" та Кабінету Міністрів України.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник на офіційному сайті Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (https://pk-ukraina.gov.ua/) довідався про проведення конкурсного відбору на посаду директора вказаного підприємства та подав на ім`я голови Наглядової ради ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" заяву про участь у конкурсному відборі.

Разом із цим, під час проведення конкурсного відбору заявник довідався, що його організацію та проведення здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки рішення про проведення та організацію конкурсного відбору кандидата на посаду директора підприємства мало приймати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, а Кабінет Міністрів України повинен був утворити комітет з призначення керівників особливо важливих для економіки підприємств.

Наведені обставини, за твердженнями заявника, мають наслідком порушення його прав та законних інтересів, як учасника конкурсу та кандидата на зайняття вакантної посади директора зазначеного підприємства.

Відтак, заявник вказав, що має намір звернутися до суду з позовом до Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" та Кабінету Міністрів України про: визнання недійсним рішення Наглядової ради Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів", яким прийнято рішення про проведення конкурсного відбору кандидата на посаду директора Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"; визнання недійсним рішення Наглядової ради Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів", яким визначено переможця конкурсного відбору кандидата на посаду директора Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"; зобов`язання Кабінету Міністрів України провести конкурсний відбір на посаду директора Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"" у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки" № 777 від 03.09.2008 року.

За наведених обставин, заявник просить вжити заходів забезпечення позову до вирішення по суті спору у даній справі шляхом:

- зупинення дії рішення Наглядової ради державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (ідентифікаційний код юридичної особи: 16286441, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44), яким затверджено результати конкурсного відбору кандидата на посаду директора Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів", до вирішення по суті спору у даній справі;

- заборони до вирішення по суті спору у даній справі Державному підприємству "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (ідентифікаційний код юридичної особи 16286441, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44) та його органам управління та контролю вчиняти усі та будь-які дії, спрямовані на реалізацію результатів проведеного Наглядовою радою конкурсного відбору кандидата на посаду директора Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" та призначення керівника та/або підписантом юридичної особи Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (ідентифікаційний код юридичної особи: 16286441, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44), в тому числі, але не обмежуючись приймати рішення про призначення на посаду директора, затвердження умов контракту з ним, укладення з ним контракту;

- заборони до вирішення по суті спору у даній справі Кабінету Міністрів України, Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, виконавчому органу та Голові Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймати рішення щодо погодження призначення за результатами проведеного Наглядовою радою конкурсного відбору кандидата на посаду директора Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" та вчиняти усі та будь-які дії, спрямовані на реалізацію результатів проведеного конкурсу, в тому числі, але не обмежуючись приймати рішення про призначення на посаду директора, затвердження умов контракту/трудового договору з ним, укладення з ним контракту/трудового договору.

- заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, щодо скасування та/або зміни реєстраційних дій та/або записів стосовно керівника та/або підписанта Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (ідентифікаційний код юридичної особи: 16286441, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44) до вирішення по суті спору у даній справі.

Для вирішення заяви, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 постановлено розгляд заяви здійснити в судовому засіданні з викликом заявника та повідомленням заінтересованих осіб 11.08.21р.

09.08.21 до суду від Кабінету Міністрів України надійшли заперечення проти заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви. Згідно даних заперечень, КМУ наводить свої аргументи проти поданої заяви та просить здійснювати розгляд даної заяви здійснювати у судовому засіданні з викликом сторін.

11.08.2021 Заявником до суду подано Супровідний лист про долучення до справи доказів, зокрема, надано докази направлення ОСОБА_1 заяви про участь у конкурсі на зайняття посади директора ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів".

Також, 11.08.2021 ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" через відділ діловодства суду подано Заперечення на заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви. У даних запереченнях підприємство, зокрема, вказує про подання аналогічних заяв заявником та зловживанні процесуальними правами. Також, наводить свої заперечення щодо суті поданої заяви.

При цьому, у судовому засіданні судом досліджено вказані вище заперечення та з`ясовано, що останні містять значний недолік, а саме, відсутня сторінка 11, де зі слів представника Підприємства міститься підпис та зазначення особи - представника.

У судовому засіданні 11.08.2021 представники учасників судового розгляду ознайомились з усіма матеріалами.

У засіданні оголошено перерву до 12.08.2021. Зобов`язано Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" усунути недоліки заперечень на заяву про забезпечення позову, а також, учасників процесу надати заяву вх.№ 12469/21.

11.08.2021 ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" через відділ діловодства суду подано Заяву про усунення недоліків, до якої долучено сторінку 11 поданих раніше заперечень.

12.08.2021 заявником до суду подано Заяву про долучення доказу. Зокрема, заявником долучено заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 від 02.08.2021, яка була подана у справі 910/12469/21. При цьому, заявник наголошує на тому, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви від 05.08.2021р., яка розглядається у даній справі, є новою заявою, яка відрізняється від першої своїм змістом та обґрунтуванням.

Також, 12.08.2021 представником ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" через відділ діловодства суду подано Клопотання про долучення доказів. Зокрема, представником долучено до матеріалів, у якості доказу, заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 від 02.08.2021, яка була подана у справі 910/12469/21.

Суд, у судовому засіданні, 12.08.2021р. дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення від 05.08.2021, заслухавши пояснення та заперечення представників учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України (ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Статтею 172 ГК України визначено, що відносини, пов`язані з управлінням корпоративними правами держави, регулюються Законом України "Про управління об`єктами державної власності", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до частини першої статті 1 названого Закону управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частиною першою статті 4 цього Закону до суб`єктів управління об`єктами державної власності віднесено Кабінет Міністрів України, який згідно з частиною першою статті 5 зазначеного Закону є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, визначеним цим Законом.

Згідно частини першої статті 3 Закону до об`єктів управління державної власності віднесено корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави).

Пунктом 3 частини першої статті 6 цього Закону передбачено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань затверджують статути (положення) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, і господарських структур та здійснюють контроль за їх дотриманням.

Даний спір відноситься до категорії господарського, оскільки визначальними за наведених у ньому обставин є корпоративні правовідносини.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Кабінет Міністрів України наділений не тільки владними, управлінськими функціями, а має й такі повноваження, що не містять владної складової, та спрямовані на організаційні та майнові відносини щодо управління корпоративними правами держави - реалізацію прав держави як власника корпоративних прав.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку цивільного судочинства судами загальної юрисдикції розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас вимога до КМУ буде пред`явлена, як до власника, до вищого органу управління господарського товариства, а не до суб`єкта владних повноважень, що виключає віднесення спору в цій справі до таких, що підвідомчі адміністративним судам.

При цьому, Кабінет Міністрів України наділений не тільки владними, управлінськими функціями, а має й такі повноваження, що не містять владної складової, та спрямовані на організаційні та майнові відносини щодо управління корпоративними правами держави - реалізацію прав держави як власника корпоративних прав.

Спонукання товариства чи його власника на застосування певного алгоритму обрання виконавчого органу спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу і є складовою права на управління товариством.

З наведеного вбачається, що даний спір не може бути віднесено ні до спорів адміністративної, ні до цивільної юрисдикції.

Отже, суд приходить до висновку що позов який буде пред`явлений з вказаними заявником вимогами, підлягає вирішенню саме в порядку господарського судочинства.

Як встановлено судом, 02.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" та Кабінету Міністрів України.

позову до його пред`явлення до Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" та Кабінету Міністрів України.За наслідками розгляду вказаної заяви ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/12469/21 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення відмовлено повністю з підстав необгрунтованості заяви.

Заявником чи заінтересованими особами вказану ухвалу суду не оскаржено в апеляційному порядку ні з по суті, ні з підстав юрисдикції майбутнього спору та остання набрала законної сили.

Вказане засвідчує вірність висновків суду та згоду учасників провадження щодо господарського характеру вказаного спору.

При цьому, чинний Господарський процесуальний кодекс України не обмежує права заявника на звернення до суду із заявою про забезпечення позову, якщо в задоволенні іншої заяви того ж заявника було відмовлено судом, як і не міститься обов`язку подання апеляційної скарги у разі відмови у задоволенні поданої заяви.

Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

Заявник вправі виправити недоліки та навести додаткові обґрунтування та вдруге звернутись до суду із заявою до тих же сторін, з такими ж вимогами, а суд зобов`язаний її розглянути по суті, оскільки в противному разі це буде відмовою у доступі до правосуддя.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом спору; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вживаючи заходів забезпечення позову, суд також повинен урахувати баланс інтересів сторін та визначити, чи не обмежать такі заходи права та законні інтереси сторін на здійснення господарської діяльності.

Відтак, заявником належним чином не доведено, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони реалізації результатів та прийняття рішення щодо погодження призначення проведеного Наглядовою радою конкурсного відбору кандидата на посаду директора підприємства, не буде непропорційним втручанням.

Здійснюючи реалізацію таких гарантій, можливість забезпечення позову у даному випадку має бути піддана трискладовому тесту (Рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 "Федоренко проти України") на визначення того чи було втручання законним у контексті національного законодавства; чи переслідувало таке втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства та чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

У той же час, заявником не доведено, що вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення матиме наслідком уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, щодо захисту яких буде пред`явлено позов.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заявлених заходів забезпечення позову до його подання.

Суд відзначає, що в даному випадку звернення ОСОБА_1 з заявою про вжиття заходів забезпечення позову є повторним, адже попередньо, ним вже подавалася заява про вжиття заходів забезпечення позову з тими ж вимогами, за наслідками розгляду якої ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/12469/21 відмовлено в її задоволенні.

При цьому, як попередньо, так і наразі необхідність вжиття заявлених заходів забезпечення позову обґрунтовуються заявником аналогічними за своїм змістом та суттю доводами.

Дослідивши обидві заяви, суд встановив, що звертаючись з заявою від 05.08.2021 про вжиття заходів забезпечення позову заявником наведено ті ж доводи що і в заяві поданій 02.08.2021, без надання будь-яких нових тверджень і доказів.

Отже, дана подана заява не містить обґрунтованих доводів про те, що невжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення матиме наслідком порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, щодо захисту яких буде пред`явлено позов.

За приписами статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відтак, подана заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даній стадії судового провадження.

За таких обставин, з метою неухильного дотримання принципу верховенства права при здійсненні правосуддя, невід`ємним елементом якого є принцип правової визначеності, враховуючи раніше висловлену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/12469/21 позицію відносно недоведеності заявником за аналогічними доводами необхідності існування визначених ним заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення нової заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відсутні.

Отже, слід відмовити у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 141, 234, 235 та 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Повне судове рішення складено 12.08.2021

Суддя І.Д. Курдельчук