ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Черкаси справа № 925/39/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі прокурора відділу прокуратури Черкаської області Бутар В.С., представників сторін: позивача -1- не з`явилися, позивача -2- не з`явилися; позивача -2- не з`явилися; відповідача - не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради, Департаменту освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" про стягнення 53950 грн. 50 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури (далі - прокурор) звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради (далі - позивач-1), Департаменту освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації (далі - позивач-2), Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" (далі - позивач-3) до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року, 43985 грн. 77 коп. збитків у виді надмірно сплачених грошових коштів та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано тим, що додаткові угоди № 1 від 08.02.2019 року, № 3 від 26.06.2019 року до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року укладені між Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель щодо збільшення ціни товару, що призвело до сплати надмірно сплачених державних коштів у розмірі 43985 грн. 77 коп.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.01.2020 року Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/39/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.02.2020 року.

Відповідач в особі свого представника 31.01.2020 року подав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог (вх. № 1607/20 т.1 а.с. 146-149). Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач в особі свого представника 13.02.2020 року подав заяву про зупинення провадження у справі № 925/39/20 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі № 912/2385/18. Заява відповідачем мотивована відсутністю у прокурора підстав представництва інтересів держави в особі Черкаської обласної ради, Департаменту освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" у спірних правовідносинах (вх. № 2347/20 т.1 а.с. 198-200).

Прокурор подав суду 12.02.2020 року документи на виконання вимог ухвали суду від 11.01.2020 року.

Позивач-3 подав суду 13.02.2020 року заяву (вх. № 2337/20а.с. т. 1 а.с. 195-196), в якій підтримав вимоги позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.02.2021 року, за клопотанням прокурора, підготовче засідання відкладено на 03.03.2020 року.

Прокурор подав суду 02.03.2020 року заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 3362/20 т.1 а.с. 215-224), в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача-3 - 53950 грн. 50 коп. збитків у виді надмірно сплачених грошових коштів, з урахуванням укладеної сторонами додаткової угоди № 6 від 10.01.2020 року до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року, яку вважає нікчемною.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року прийнято заяву прокурора про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 3362/20 від 02.03.2020 року) до розгляду (в протоколі судового засідання), зупинено провадження у справі № 925/39/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18 в касаційному порядку, зобов`язано сторін надати суду повне судове рішення у справі № 912/2385/18, що набрало законної сили.

24.07.2020 року до господарського суду Черкаської області від першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури надійшло клопотання (вх. №11235/20 т.1 а.с. 244-245 ) про поновлення провадження у справі, до клопотання додано судове рішення у справі № 912/2385/18, що набрало законної сили - постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року.

Ухвалами суду від 04.08.2020 року, 15.09.2020 року, 25.09.2020 року, 03.11.2020 року поновлено провадження у справі № 925/39/20 та за клопотаннями відповідача, позивача-3, підготовче засідання відкладено на 03.12.2020 року.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року підготовче провадження у справі № 925/39/20 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.01.2021 року.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року, за клопотанням відповідача, розгляд справи по суті відкладено на 03.02.2021 року.

В засіданні суду 03.02.2021 року прокурор підтримала позовні вимоги з підстав та в розмірі, зазначених у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просила суд позов задовольнити повністю.

Позивачі та відповідач в судове засідання явку своїх представників не забезпечили, позивачі-1,-3 в клопотаннях (вх. № 2032/20 від 07.02.2020 року, вх. № 812/21 від 22.01.2021 року т.1 а.с. 191, т.2 а.с. 39) просили розгляд справи проводить без участі їх представників. Позивач-2, відповідач причини неявки представників в судове засідання не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників позивачів та відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

21.12.2018 року позивачем-3 - Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" оприлюднено на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» через систему електронних торгів за № UA-2018-12-21-001574-с оголошення про проведення відкритих торгів щодо закупівлі природного газу обсягом 67059 м. куб. з терміном постачання до 31.12.2019 року очікуваною вартістю 930510 грн. (т. 1 а.с. 70).

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргазторг" (т. 1 а.с. 71). Єдиним критерієм оцінки тендерних пропозицій визначено ціну.

09.01.2019 року за результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" з ціновою пропозицією 681320 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 72, 73).

15.01.2019 року протоколом засідання тендерного комітету № 1 вирішено за результатами електронного аукціону та за результатами розгляду тендерної пропозиції визначити переможцем процедури відкритих торгів згідно предмету закупівлі: Газове паливо учасника торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", прийнято рішення про намір укласти договір про закуплю з переможцем та надіслати на адресу переможця повідомлення про намір укласти договір про закупівлю (т.1 а.с. 75, 74)

31.01.2019 року між позивачем-3 - Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" , як споживачем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", як постачальником, укладено договір постачання природного газу № С/113-19 (далі - Договір т.1 а.с. 76-84).

У Договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

п.п. 1.1 - постачальник зобов`язується забезпечувати поставку у 2019 році природного газу (код згідно ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09120000-6-газове паливо; природний газ)) споживачу для його власних потреб (споживання), а споживач зобов`язується приймати природний газ та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього договору;

п.1.2. - поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2019 році у обсязі 67059 куб.м., в тому числі виходячи із нижчезазначеного помісячного обсягу:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
Січень13259Квітень3000Липень-Жовтень4000
Лютий13200Травень-Серпень-Листопад9300
Березень11300Червень-Вересень-Грудень13000
I квартал37759II квартал3000III квартал-IV квартал26300
ВСЬОГО за 2019 р.: 67059 куб. м.
п. 3.1. - ціна за 1000 куб м. природного газу на момент укладення Договору, без урахування тарифів на його транспортування по території України становить 10160 грн. 01 коп. з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна природного газу - 8466 грн.67 коп.;

- податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу - 1693грн.34 коп.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 681 320 грн. з урахуванням ПДВ 113553 грн. 33 коп.;

п. 3.2. - ціна договору може змінюватись протягом строку його дії. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору;

п. 3.3. - сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п. 3.1. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за природній газ згідно з умовами договору;

п. 3.4. - місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість поставленого (спожитого) газу. Загальна сума вартості договору складається із місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві;

п. 4.1. - оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 100% оплати до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим;

п. 11.1. - договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення;

п. 11.5. - істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків: п.п.11.5.2. - зміни ціни на одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п.3.1. Договору;

п.п.11.5.2. - зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п. 3.1. договору;

п.п.11.5.3. - покращення предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в п.3.1. Договору; п.п. 11.5.6. зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

п.п.11.5.7. - зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

п. 11.6. - згідно ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору постачання природного газу може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

На виконання умов Договору сторонами - Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" в подальшому укладено шість додаткових угод:

08.02.2019 року укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі-Додаткова угода № 1 т.1 а.с. 85), в якій зокрема п.1 визначено з 01.02.2019 року ціну природного газу , що постачається по договору за 1000,0 куб.м. - 9186 грн. 30 коп. та ПДВ - 20%. Всього до сплати за 1000,0 куб.м природного газу - 11023 грн. 56 коп.. (з ПДВ). На підтвердження доцільності укладення додаткової угоди № 1 до Договору відповідачем направлено лист № 28/01/1 від 28.01.2019 року щодо підвищення ціни на природній газ на лютий 2019 року на підставі висновку Черкаської торгово-промислової палати № О-24/04 від 23.01.2019 року (т. 1 а.с. 93, 94), який надано за результатами експертизи проведеної за заявкою відповідача від 09.01.2019 року, в якому підтверджено наявність факту коливання ціни на газ в період з 08.01.2019року по 18.01.2019 рік. 19.02.2019 року відповідач листом № 19/02/2-19 повідомив про відкликання довідки Черкаської торгово-промислової палати № О-24/04 від 23.01.2019 року через допущення механічних помилок, надано відповідну копію експертного висновку № О-24/05 від 23.01.2019 року, в якому підтверджено наявність факту зменшення ціни газу в період з 08.01.2019року по 18.01.2019 рік відповідно до погоджених в договорі сум (т.1 а.с.95, 96 );

12.06.2019 року укладено додаткову угоду № 2 до Договору (далі-Додаткова угода № 2 т.1 а.с. 86);

26.06.2019 року укладено додаткову угоду № 3 до Договору (далі-Додаткова угода № 3 т.1 а.с. 87), в якій зокрема п.1 визначено з 01.05.2019 року ціну природного газу, що постачається по договору, з врахуванням вартості замовлення послуг розподілу потужностей становить - 9343 грн. 45 коп. за 1000,0 куб.м та ПДВ - 20%. Всього до сплати за 1000,0 куб.м природного газу - 11212 грн. 14 коп.. (з ПДВ); п. 3 внесено зміни до п.1.2. Договору та викладено п.1.2 у новій редакції: 61,132 тис. м. куб на 2019 рік. На підтвердження доцільності укладення додаткової угоди № 3 від 26.06.2019 року до Договору вказано постанову НКРЕКП від 21.12.2018 року № 2001, та постанову НКРЕКП від 22.04.2019 року № 580;

16.09.2019 року укладено додаткову угоду № 4 до Договору (далі-Додаткова угода № 4 т.1 а.с. 88);

23.12.2019 року укладено додаткову угоду № 5 до Договору (далі-Додаткова угода № 5 т.1 а.с. 89), в якій зокрема п. 1 сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії Договору, на період достатній для проведення процедури закупівлі на 2020 рік, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному у 2019 році, якщо видатки на цю закупівлю затверджені в установленому порядку; п.3 - додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і діє до 31.03.2020 року;

10.01.2020 року укладено додаткову угоду № 6 до Договору (далі-Додаткова угода № 6 т.1 а.с. 227), в якій зокрема п. 1 визначено ціну газу, що передається по цій додатковій угоді за а 1000,0 кубічних метрів газу без ПДВ складає 9343 грн.45 коп., ПДВ 20% -1868 грн.69 коп., разом 11212 грн. 14 коп.; п.3 - загальна вартість додаткової угоди складає 135577 грн. 20 коп.

У позовній заяві, заяві про збільшення розміру позовних вимог та поясненнях у судовому засіданні прокурор зазначила, що укладенні сторонами додаткові угоди №№ 1, 3, 6 до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року, не мали обґрунтування для зміни істотних умов вказаного договору, призвели до безпідставного збільшення ціни договору, відповідно суперечать вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому є нікчемними.

Оскільки грошові кошти в сумі 53950 грн. 50 коп. сплачені відповідачу на підставі нікчемних додаткових угод, то вказані кошти є надмірно сплаченими бюджетними коштами, які підлягають стягненню на користь позивача-3.

Вимога прокурора про стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів на підставі нікчемних додаткових угод № 1 від 08.02.2019 року, № 3 від 26.06.2019 року, № 6 від 10.01.2020 року є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року, вимоги прокурора витікають із суті цього договору.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлено Законом України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується:

до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;

до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

Принципи здійснення публічних закупівель наведено в ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Предметом закупівлі є товар - природній газ очікувана вартість цієї закупівлі становила 930510 грн. (з ПДВ).

Оскільки вартість предмета закупівлі (товару) перевищує 200 тисяч гривень, то до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.ч. 1, 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Тобто, для зміни ціни за одиницю товару законодавець встановив наступні обов`язкові умови:

- ціна за одиницю товару не може бути збільшена ніж на 10 % від встановленої ціни за одиницю товару в договорі;

- відбулося коливання ціни такого товару на ринку;

- зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Інших умов для збільшення ціни за одиницю товару Законом не передбачено.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку торгівлі України від 27.10.2016 року № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору», внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту наведено у частині 2 статті 20 Господарського кодексу України.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу. Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки наведено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Судом враховано правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року, у справі № 909/703/19.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 1 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-24/04 від 23.01.2019 року, в якому підтверджено наявність факту коливання ціни на газ в період з 08.01.2019 року по 18.01.2019 рік відповідно до 10936грн.- 12050 грн.; 11048 грн. - 12160 грн.; 10996 грн. - 12050 грн., що мало наслідком укладення сторонами 08.02.2019 року спірної Додаткової угоди № 1 та збільшення з 01.02.2019 року ціну природного газу до 11023 грн. 56 коп. за 1000,0 куб.м природного газу.

Разом з тим, вказаний експертний висновок був відкликаний відповідачем 19.02.2019 року та замінений на вірний експертний висновок № О-24/05 від 23.01.2019 року, в якому підтверджено наявність факту коливання ціни газу в період з 08.01.2019року по 18.01.2019 рік відповідно до 9605грн.- 110490 грн.; 9859грн. - 10740 грн.; 9752 грн. -10578 грн.

Отже, експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-24/05 від 23.01.2019 року підтвердив коливання ціни на газ у період з 08.01.2019року по 18.01.2019 рік, а не на лютий 2019 року як то передбачено умовами додаткової угоди № 1 від 08.02.2019 року. Крім того, вказаний висновок підтвердив коливання ціни на газ у бік зменшення у порівнянні з даними внесеними до Договору, однак відповідні змінити сторонами Договору щодо невідповідності підстав укладення Додаткової угоди № 1 не внесено.

Також надані прокурором дані ТБ «Українська енергетична біржа» від 23.12.2019 року № 23/12-2360, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.07.2019 року № 7873/16.2.2/7-19 щодо коливання ціни газу у спірний період підтверджують відсутність коливання ціни у бік її збільшення.

Крім того, Додатковою угодою № 1 внесено зміни до п.2.1 Договору, тоді як фактично зміни внесено до п.1.2 Договору, що регулює ціну газу, а не його якість.

Таким чином, вищевказані документи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору внесені Додатковою угодою № 1, тобто вона укладена з порушенням пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу.

На підтвердження доцільності укладення додаткової угоди № 3 від 26.06.2019 року до Договору вказано зміни нормативів, а саме: постанова НКРЕКП від 21.12.2018 року № 2001 та постанова НКРЕКП від 22.04.2019 року № 580, що мало наслідком збільшення з 01.05.2019 року ціни природного газу до 11212 грн. 14 коп. за 1000,0 куб.м , зміну обсягу споживання природного газу до 61,132 тис. м. куб. на 2019 рік.

Однак відповідних документів про зміну ціни газу в бік її збільшення не надано, а посилання на зміни нормативів - постанови НКРЕКП від 21.12.2018 року № 2001 та НКРЕКП від 22.04.2019 року № 580 не підтверджують доцільність внесення істотних умов до Договору, щодо ціни та об`ємів товару.

Враховуючи дані надані прокурором - ТБ «Українська енергетична біржа», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.07.2019 року № 7873/16.2.2/7-19 у спірний період щодо коливання ціни газу відсутнє коливання ціни у бік її збільшення, натомість має місце зменшення ціни газу у період лютий червень 2019 року.

Таким чином, вищевказані документи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору внесені Додатковою угодою № 3, тобто вона укладена з порушенням пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу.

Додаткову угоду № 6 сторонами укладено 10.01.2020 року керуючись Законом України «Про ринок природного газу» № 329 VIII від 09.04.2015 року, ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено ціну газу, що передається по даній додатковій угоді - 11212 грн. 14 коп. за 1000,0 куб.м , зміну обсягу споживання природного газу до 12,092 тис. м. куб. на січень 2020 року.

Таким чином, Додаткова угода № 6 визначає ціну газу ту саму, що і Додаткова угода № 3, яка є нікчемною, натомість документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу відповідачем не надано, а тому Додаткова угода № 6 теж є нікчемною, оскільки її недійсність встановлена законом.

З урахуванням вищевикладеного господарський суд вважає, що додаткові угоди № 1 від 08.02.2019 року, № 3 від 26.06.2019 року, № 6 від 10.01.2020 року, якими внесено зміни до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року укладені між сторонами, з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель та є нікчемними.

Щодо позовної вимоги прокурора про стягнення з відповідача 53950 грн. 50 коп. надміру сплачених грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, суд зазначає наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, а отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi вказаної норми лише за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17.

Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи викладене, набуте стороною майно (грошові кошти) за правочином, який є нікчемним також є безпідставно отриманим та підлягає поверненню іншій стороні на підставі п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

Нікчемні додаткові угоди №№ 1, 3, 6 до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року було укладено між позивачем-3 - Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв".

Оскільки вказані додаткові угоди є нікчемними, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" повинно повернути Комунальному закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" кошти, які були отримані за нікчемними додатковими угодами.

На виконання Договору з урахуванням Додаткової угоди № 1 поставлено 21,825 тис.м. куб. природного газу за ціною 11023 грн. 56 коп. за 1000 м.куб., на загальну суму 240589 грн. 20 коп.

На виконання Договору з урахуванням Додаткової угоди № 3 поставлено 23,89322 тис.м. куб. природного газу за ціною 11212 грн. 14 коп. за 1000 м.куб., на загальну суму 267894 грн. 13 коп.

На виконання Договору з урахуванням Додаткової угоди № 6 поставлено 9,4710099 тис.м. куб. природного газу за ціною 11212 грн. 14 коп. за 1000 м.куб., на загальну суму 106190 грн. 29 коп.

Згідно Договору ціна за природній газ має становити: 10160 грн. 01 коп. за 1000 куб. м.

За наслідками укладення Додаткової угоди № 1 позивачем -3 сплачено 240589 грн. 20 коп. натомість повинно бути сплачено 221742 грн. 21 коп. Таким чином, за закупівлю природного газу надміру сплачено коштів на суму 18846 грн. 99 коп. (240589, 20 - 221742, 21).

За наслідками укладення Додаткової угоди № 3 позивачем -3 сплачено 267894 грн. 13 коп. натомість повинно бути сплачено 242755грн. 35 коп. Таким чином, за закупівлю природного газу надміру сплачено коштів на суму 25138 грн. 78 коп. (267894,13 - 242755,35).

За наслідками укладення Додаткової угоди № 6 позивачем -3 сплачено 106190 грн. 29 коп. натомість повинно бути сплачено 96225грн. 56 коп. Таким чином, за закупівлю природного газу надміру сплачено коштів на суму 9964 грн. 73 коп. (106190,29 - 96225,56).

З урахуванням зазначеного, на підставі нікчемних Додаткових угод № 1, № 3, № 6 надміру сплачено позивачем-3 коштів на суму 53950 грн. 50 коп. (18846,99 +25138,78+9964,73).

Заперечень по суті розрахунків прокурора щодо отриманих за вказаними угодами коштів по завищеній ціні відповідач суду не подав.

Таким чином з відповідача на користь позивача-3 підлягає стягненню 53950 грн. 50 коп. надмірно сплачених коштів на виконання умов Договору з урахуванням нікчемних Додаткових угод № 1, №; 3, № 6.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне щодо належності звернення заступника прокурора Черкаської області до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Враховуючи положення Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 то захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Системне тлумачення абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду у і від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц ).

Згідно частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що позивач-3 - Комунальний заклад "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Черкаської області, що входить до сфери управління Черкаської обласної ради, яка є засновником Центру; є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в територіальному органі Державної казначейської служби України, ідентифікаційний номер, бланк зі своїм найменуванням, кутовий штамп, круглу печатку; джерелами формування майна Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" є в тому числі кошти обласного бюджету та освітня субвенція з державного бюджету (п.п. 2, 4, 106 Статуту).

24.04.2019 року, 21.12.2019 року заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури звертався із запитами №№ 33/3-3085вих19, 33/3-699 вих-19 до Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" щодо надання інформації зокрема і по договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року та підставам укладених додаткових угод до нього (т. 1 а.с. 19, 20 ).

Позивач-3 в листах № 102 від 25.04.2019 року, № 107 від 02.05.2019 року, № 306 від 23.12.2019 року, № 313 від 28.12.2019 року надав Чигиринському відділу Смілянської прокуратури пояснення щодо відсутності коштів передбачених для подачі позовної заяви про стягнення надмірно сплачених коштів та передав відповідні документи по договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року (т.1 а.с. 21-24, 132).

Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації в листі № 02/11-02.1/1099/03-66 13.08.2019 року на запит Смілянської місцевої прокуратури № 19 від 05.07.2019 року повідомив, що перевірки законності укладеного договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року не проводилася. Разом з тим, у вказаному листі зазначено, що до повноважень Департаменту не належить здійснення нагляду та контролю за закупівлями та укладеними договорами (т.1 а.с. 127).

Черкаська обласна рада листом № 01-1-31/2017 від 28.12.2019 року повідомила Смілянську місцеву прокуратуру, що не ініціювала питання щодо визнання недійсними додаткових угод № 1 від 08.02.2019 року та № 3 від 26.06.2019 року до договору постачання природного газу № С/113-19від 31.01.2019 року у зв`язку із відсутністю відповідних повноважень (т.1 а.с. 131).

Не проводилися перевірки законності укладення договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 року та Додаткових угод до нього Державною аудиторською службою України (лист № 03- 17/313-2019 від 19.07.2019 - т. 1 а.с. 125) та Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області (лист № 26-23-15-12/1-18/3434-2019 від 02.08.2019 року - т.1 а.с. 122).

Крім того, на запит Смілянської місцевої прокуратури № 33/3-6399 вих19 від 11.12.2019 року (т.1 а.с. 121) Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області листом № 26-23-31-12/1-18/5615-2019 від 23.12.2019 року вказано, що протягом 2019 року управлінням не проводилися заходи державного фінансового контролю щодо Комунального закладу «Чигиринський навчально - реабілітаційний центр Черкаської обласної ради», в тому числі до Планів проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І, ІІ, ІІІ та ІV квартал 2019 року установа не включена (т.1 а.с. 125).

Отже, враховуючи нездійснення позивачами заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів територіальної громади та держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє його повністю. Доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, господарський суд відхиляє через їх невідповідність встановленим фактичним обставинам справи та вказаним вище нормам чинного законодавства.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі - 1921 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", ідентифікаційний код юридичної особи 36860996, місцезнаходження: 18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 137 на користь Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради", ідентифікаційний код юридичної особи 04591624, місцезнаходження: 20901, Черкаська область, Чигиринський район, м. Чигирин, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30 на розрахунковий рахунок UA02054143, банк отримувача: Державна казначейська служба України у м. Київ, МФО 820172 - 53950 грн. 50 коп. надмірно сплачених грошових коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", ідентифікаційний код юридичної особи 36860996, місцезнаходження: 18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 137 на користь Черкаської обласної прокуратури, , місцезнаходження: 18015, Черкаська область, м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 286 - 1921 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.08.2021 року.

Суддя В.М. Грачов