ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.07.2021 р. Справа № 917/495/20
про поновлення договору оренди земельної ділянки
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання
Ухвалою суду від 25.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.04.2020р. на 11-50 год.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 25 січня 2013 року повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування було віднесено до компетенції Головного управління Держземагенства у Полтавській області. При цьому, не вимагалось переукладення (переоформлення) раніше укладеній договорів оренди землі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держгеокадастру за переліком згідно з додатком. Установлено, що територіальні органи Держземагенства, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Держгеокадастру.
Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 9 від 03.03.2015 року затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Полтавської області.
Отже, як зазначає позивач, за наведеними вище нормами орендодавцем спірної земельної ділянки є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.
Позивач на початку жовтня 2019 р. звернувся до відповідача 1 з листом про продовження терміну дії договору оренди землі з проектом додаткової угоди, але відповіді не отримав.
Після закінчення строку дії договору оренди (31.12.2019р.) позивач звернувся до відповідача 1 з листом-повідомленням від 11.02.2020 р. з проектом додаткової угоди в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки належним чином виконує свої обов`язки за договором оренди, продовжує використовувати земельну ділянку та має намір у подальшому нею користуватись за цільовим призначенням, сплачуючи орендну плату. При цьому, відповідач 1 всупереч нормам ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк не повідомив орендаря про відмову у поновленні договору оренди на новий строк, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 28.05.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено розгляд справи на 23.07.2020р. на 9:15 год., оскільки судове засідання, призначене на 22.04.2020р. на 11:50 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Відповідач 1 у відзиві (вх. № 6126 від 10.06.2020р.) позов не визнає, посилаючись, зокрема на те, що між Головним управлінням та позивачем в ході переписки не було досягнуто згоди на тих умовах, на яких бажає поновити договір позивач, а саме термін дії 10 років та орендна плата 7 % (проект додаткової угоди містить змінені умови, а саме, орендну плату, яка відмінна від орендної плати по договору оренди землі та термін дії первісного договору, що складав 10 років 2 місяці і 11 днів).
Договір оренди було укладено строком на 10 років 2 місяці і 11 днів та орендна плата складала по договору 3%, однак позивач з примірником такої додаткової угоди не звертався, а просить поновити договір саме на змінених умовах, які не було досягнуто.
Відповідач 1 зазначає про неможливість поновлення на змінених умовах договору, про що йдеться, зокрема у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018року у справі 393/155/17, Постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду (справа № 908/2314/18 від 16.09.2019).
Відповідач 1 звертає також увагу суду на те, що протиправна відмова в поновленні договору не може бути підставою для поновлення договору на змінених умовах, про що зазначено у справі № 908/2314/18 від 16.09.2019.
Відповідач 1 також зазначає, що ним на лист позивача від 03.10.2019 р. був виданий Наказ від 23.10.2019 р. № 8694-СГ, яким відмовлено в поновленні договору оренди землі у зв`язку з невідповідністю об`єкта цивільних прав істотним умовам договору оренди землі.
На клопотання позивача від 13.02.2020 р. про внесення змін в договір оренди, відповідачем 1 видано наказ від 18.02.2020 р. № 5142-СГ, яким відмовлено в поновленні договору оренди землі у зв`язку з невідповідністю об`єкта цивільних прав істотним умовам договору оренди землі.
У відповіді на відзив (вх. № 6752 від 26.06.2020р.) позивач зазначає, що дійсно 20.09.2010 року між ним та Гадяцькою РДА було укладено два договори оренди земельних ділянок, з яких 30,3568 га рілля та 0,9760 га - сіножаті, окреме використання яких є неможливим. Більше того 0,9760 га сіноножатих за своїми природними даними не придатні для використання.
Позивач звертає увагу, що на час підписання вказаних договорів даній земельній ділянці не було присвоєно кадастрового номера і лише потім його присвоєння відбулося працівниками Держгеокадастру без будь - яких змін за відсутності винних дій орендаря, який з першого дня після укладення угод і по сьогоднішній день добросовісно сплачує орендну плату.
Незважаючи на отриманий від орендаря 03.10.2019 року листа повідомлення з проектом угоди про поновлення договору оренди відповідач 1 не виконав вимог норми 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» і своїх заперечень не направив. Незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача 1, останній ігнорував вимоги закону і переписки не проводив.
Ухвалами суду розгляд справи відкладено: 23.07.2020р. на 17.09.2020р. на 10-00 год., 17.09.2020р. на 05.11.2020р. на 11-00 год., 05.11.2020р. на 17.12.2020р. на 13-30 год.

Позивач заявою (вх. № 13999 від 17.12.2020р.) в порядку ст. 46 ГПК України уточнив позовні вимоги (змінив підставу позову), у якій просить суд визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі від 20 вересня 2010 року, який був укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Агро-Фокус» (зареєстрований у Гадяцькому РВ ПРФ «Центр ДЗК», про що Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 жовтня 2010 року за № 73) шляхом визнання укладеною між Фермерським господарством «Агро-Фокус () та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області () додаткової угоди в редакції позивача.

Заява про уточнення позовних вимог прийнята судом ухвалою від 17.12.2020р, відкладено розгляд справи на 02.02.2021р. на 10-40 год.

02.02.2021р. від позивача надійшло клопотання (вх.№1252) про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Великобудущанську сільську раду Миргородського району (Гадяцького району) Полтавської області та клопотання про витребування від відповідача доказів проведення переписки між сторонами з питання поновлення договору оренди землі за період з жовтня 2019 року по даний час.

Ухвалою суду від 02.02.2021 р. витребувано у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області в порядку ст. 81 ГПК України докази проведення переписки з ФГ «Агро-Фокус» з питання поновлення договору оренди землі, проведеного в період з жовтня 2019 року по даний час. Відкладено розгляд справи на 30.03.2021р. на 10-00 год.

30.03.2021 р. від позивача до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи доказів (вх.№3444).

Ухвалою суду від 30.03.2021р. залучено до участі у справі співвідповідача - Великобудущанську сільську раду Миргородського району (Гадяцького району) Полтавської області, відкладено розгляд справи на 15.06.2021р. на 10-00 год.

Ухвалою суду від 15.06.2021р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2021р. на 10-00 год.

Від відповідача 2 до суду надійшли клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради (співвідповідача), в якому останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, права учасника процесу зрозумілі (вх. № 7681 від 13.07.2021р., вх. № 8355 від 29.07.2021р. - електронна пошта).

Від представника позивача до суду надійшла заява, якою він просить не стягувати з відповідачів судовий збір, який сплачений позивачем. Позивач позов підтримує (вх. № 8387 від 29.07.2021р.).

В судовому засіданні 29.07.2021р. судом ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Між Гадяцькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фермерським господарством «Агро-Фокус» (орендар) (далі-позивач) був укладений договір оренди земельної ділянки від 20.09.2010р., який зареєстровано 27.10.2010 року у Книзі записів Гадяцького районного відділу ПРФ « Центр ДЗК» за №73 (далі - Договір, а.с.23-24).

Відповідно до Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, загальною площею 30,3568 га (рілля).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п.19 договору).

Факт передачі земельної ділянки загальною площею 30,3568 га, яка знаходиться на території Веприцької сільської ради підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 25).

Відповідно до п. 8 Договору - договір укладено до 31.12.2019 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 5, п. 9, п.11 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (424517,76 грн), що становить 12 735,53 грн. щомісячно у сумі 1 061,29 грн.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Держгеокадастру України № 308 від 17.11.2016 р. затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Полтавської області

За наведеними вище нормами Орендодавцем землі, що отримана позивачем в оренду за Договором, є Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області. Вказана зміна не є підставою для припинення дії відповідного договору.

01.10.2019р. позивач звернувся до відповідача 1 з листом-повідомленням про намір на укладення договору оренди землі від 20.09.2010р., зареєстрованого у Державному реєстрі земель Гадяцького РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 27.10.2010р. за № 73, дія якого спливає 31.12.2019р. на новий строк (його поновлення) з проектом додаткової угоди у двох примірниках та іншими документами, які передбачені законодавством та повідомив, що орендована земельна ділянка площею 30,3568 га ріллі, яка розташована на території Веприцької сільської ради Гадяцького району за межами населеного пункту, цільове призначення якої ведення фермерського господарства.

Одночасно позивач повідомив відповідача 1 про те, що 20.09.2010 р. було укладено інший договір оренди землі на площу 0,9760 га (а.с.159-163), які входять до даної земельної ділянки як сіножаті за одним кадастровим номером, які не придатні для використання в господарських цілях і що на продовження оренди на площу 0,9760 га позивач не претендує, але не заперечує проти сплати орендної плати у розмірах, визначених законом.

Вищезазначений лист - повідомлення отриманий відповідачем 1 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення - 02.10.2019р. (а.с. 26-29).

11.02.2020р. позивач повторно звернувся до відповідача з листом про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.09.2010р., зареєстрованого у Державному реєстрі земель Гадяцького РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 27.10.2010р. за № 73 (а.с.31) та повідомив відповідача 1, зокрема про те, що після закінчення договору оренди пройшов значний проміжок часу (більше місяця), позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а відповідачем 1 не виконано вимоги ч.5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» в частині повідомлення позивача про прийняте рішення, що тягне за собою наслідки, передбачені ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

До вказаного вище листа позивачем додано два примірника додаткової угоди, копії листа-повідомлення та поштового відправлення.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист від 11.02.2020р. відповідач 1 отримав 12.02.2020р. (а.с.30).

Судом встановлено, що згідно наказів № 8694-СГ від 23.10.2019р. та № 5142-СГ від 18.02.2020р відповідач 1 відмовив позивачу у поновленні договору оренди земельної ділянки від 20.09.2010р., укладеного з Гадяцькою районною державною адміністрацією на земельну ділянку площею 30,3568 га ріллі, кадастровий номер :00:009:0126, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, зареєстрованого у Гадяцькому РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.10.2010р. за № 73 у зв`язку з не відповідністю об`єкта цивільних прав істотним умовам договору оренди землі (а.с. 63, 65). Доказів направлення відповідачем 1 вищезазначених наказів (листів, повідомлень з питань поновлення договору оренди) позивачу та їх отримання позивачем відповідач 1 до матеріалів справи на виконання ухвали суду від 02.02.2021 р. не надав.

Судом також встановлено, що земельна ділянка площею 31,3328 га, кадастровий номер :00:009:0126 згідно Наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 26-ОТГ від 09.12.2020 р. (а.с.119) передана Великобудущанській сільській раді Миргородського району (Гадяцького району) Полтавської області у комунальну власність, що підтверджується актом приймання-передачі земельних ділянок від 09.12.2020 (а.с.120, 137). Таким чином, земельні ділянки площею 30,3568 га ріллі та площею 0,9760 га сіножаті, які розташовані на території Веприцької сільської ради Гадяцького району за межами населеного пункту разом становлять площу земельної ділянки площею 31,3328 га, кадастровий номер :00:009:0126 із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що підтверджується відомостями з Публічної кадастрової карти України.

25.01.2021 р. позивач до відповідача 1 у відповідності ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» звернувся з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі від 20.09.2010р. площею 30,3568 га, зареєстрованого у Державному реєстрі земель Гадяцького РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 27.10.2010р. за № 73, дія якого сплинула 31.12.2019р. та договору оренди земельної ділянки площею 0,9760 га, зареєстрованого у Державному реєстрі земель Гадяцького РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 27.10.2010р. за № 74, дія якого також сплинула 31.12.2019р.

До цього листа позивачем додано дві додаткові угоди про поновлення договору оренди землі до договору оренди землі від 20.09.2010р., в т.ч. і земельної ділянки площею 30,3568 га, згідно частини 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (а.с.146-148).

03.03.21р. позивач звернувся з клопотанням до Великобудищанської сільської ради Миргородського району згідно ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» про поновлення договорів оренди землі від 20.09.2010р. на тих самих умовах і на той самий строк, а саме, земельної ділянки загальною площею 31,3328 га, за кадастровим номером :00:009:0126, яка знаходиться за межами с. Веприк Гадяцького району, оскільки Фермерському господарству «Агро-Фокус» стало відомо про передачу Великобудищанській сільській раді 09.12.2020р. наказом керівника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельної ділянки площею 31,3328 га за кадастровим номером :00:009:0126.

До даного клопотання позивачем додано копії вказаних договорів (а.с. 151-163).

03.03.2021р. Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області листом № 40/0/26-21 позивачу на вищезазначений лист - повідомлення надано відповідь (а.с.164) про те, що з метою прискорення реформ у сфері земельних відносин та враховуючи безумовність виконання Указу Президента України від 15.10.2020р. № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформи у сфері земельних відносин», Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, як територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, наказом «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» від 09.12.2020р. № 26-ОТГ передано у комунальну власність земельну ділянку площею 31,3328 га, кадастровий номер :00:009:0126 Великобудищанській сільській раді Миргородського району (Гадяцького району) Полтавської області.

Позивач вважає, що відповідачем 1 порушено права позивача як добросовісного користувача земельної ділянки, який належним чином виконував свої обов`язки за договором оренди землі, та дотримався процедури реалізації переважного права орендаря на продовження вказаного договору на новий строк, та наголошуючи на належному виконанні позивачем обов`язку зі сплати орендних платежів та інших взятих на себе зобов`язань щодо використання земельної ділянки, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч.1 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюються, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Орендодавцем за договором оренди земельної ділянки від 20.09.2010р. площею 30,3568 га (зареєстрований у Гадяцькому РВ ПРФ «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 жовтня 2010 року за № 73) станом на дату його укладення була Гадяцька районна державна адміністрація Полтавської області, що узгоджувалось з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, чинній на дату укладення договору.

Відповідно до Закону України від 06.09.2012 № 5245-VІ «Про внесення змін до яких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з 1 січня 2013 року розмежовано землі державної та комунальної власності, Повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 122 Земельного кодексу України, у власність або у користування для всіх потреб, надано центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 № 258 затверджено Положення про Головне управління Держземагенства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 № 40 пункт 4 Положення доповнено новим підпунктом 4.32, згідно з яким Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.

Таким чином, з 25 січня 2013 року повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користуванні було віднесено до компетенції Головного управління Держземагенства у Полтавській області. При цьому, не вимагалось переукладення (переоформлення) раніше укладених договорів оренди землі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держгеокадастру за переліком згідно з додатком. Установлено що територіальні органи Держземагенства, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Держгеокадастру.

Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 9 від 03.03.2015року затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Полтавської області.

Отже, за наведеними вище нормами, орендодавцем землі є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (відповідач 1).

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За приписами статті Цивільного кодексу України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно ст. 13, ст.30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8 договору оренди земельної ділянки від 20.09.2010 року площею 30,3568 га передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Це положення договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Відповідно до ч.ч.1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 1-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

При поновленні договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення вищевказаних підстав для поновлення договору оренди землі було сформульовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.04.2018р. у справі № 594/376/17-ц, Верховним Судом України у постанові від 25.02.2015р. у справі № 6-219цс14, а також в постановах Верховного Суду від 10.09.2018р. по справі №920/739/17, від 20.11.2018р. у справі №922/1958/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов`язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обгрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки більш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії направив до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 30,3568 га разом із проектом відповідної додаткової угоди, а також інші документи (а.с.26-29).

Отже, орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди земельної ділянки від 20.09.2010 року та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач 1 після отримання листа - повідомлення був зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» протягом місяця розглянути заяву, узгодити з орендарем істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, або повідомити орендаря про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору.

Доказів щодо розгляду відповідачем 1 листа - повідомлення позивача про поновлення договору оренди земельної ділянки до матеріалів справи відповідачем 1 не надано. Докази направлення позивачу та отримання позивачем Наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.10.2019 р. № 8694-СГ «Про відмову у поновленні договору» (а.с.65) в матеріалах справи відсутні.

За вказаних обставин позивач у даних правовідносинах діяв у відповідності із приписами частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі», його поведінка була добросовісною і розумною, що відповідає встановленим пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства.

Відтак, оскільки стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди, та виходячи із того, що відповідач не виконав зазначеного обов`язку, а позивач не втратив наданого йому Законом права, враховуючи задекларовані у статті 129 Конституції України положення про верховенство права, право на оренду земельної ділянки позивачем втрачено не було, так як самим невиконанням своїх обов`язків відповідачем 1 було порушено право позивача на встановлений Законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а відтак і на укладення додаткової угоди до договору. На виконання вимог ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» позивачем 11.02.2020 року на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області направлено лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, яка у відповідності до вимог даної норми закону підлягає підписанню в обов`язковому порядку. Але відповідач 1, отримавши дане повідомлення та проект додаткової угоди всупереч вимогам ч. 6 ст. 33 цього Закону його не розглянув і орендодавця не повідомив про прийняте рішення.

Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов`язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обґрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Натомість, відповідач 1 не надав позивачеві відмови у поновленні договору оренди та не підписав додаткові угоди про поновлення договору оренди, що, у свою чергу, дало позивачу підставу розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону.

Орендодавцем протягом одного місяця, починаючи від дати закінчення договору 31.12.2019 року, не приймалося та не надсилався на адресу позивача лист - повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди.

В матеріалах справи також відсутні докази направлення позивачу відповідачем 1 Наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.02.2020 р. № 5142-СГ «Про відмову у поновленні договору» (а.с.63) та докази отримання цього наказу позивачем.

Позивач протягом строку дії договору оренди землі, а також у січні-березні 2020 року, після закінчення строку дії договору оренди, сплачував орендну плату за користування спірною земельною ділянкою та продовжує користуватись земельною ділянкою на даний час (а.с 32-43).

Як належний землекористувач, позивач використовує зазначену земельну ділянку виключно за цільовим призначенням та, як сумлінний платник податків, нараховує та сплачує відповідні податки, що підтверджується платіжними доручення та податковими деклараціями.

Відповідно до висновків, викладених у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що «місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов`язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі «Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» встановлено, що особа (орендар) мала принаймі законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

Орендар вчинив конклюдентні дії, які полягають у продовженні користування спірною земельною ділянкою, внесення відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору.

Так, позивач після закінчення строку дії договору оренди належним чином виконує свої обов`язки за спірним договором, продовжує використовувати спірну земельну ділянку та має намір у подальшому нею користуватись за цільовим призначенням, сплачуючи орендну плату.

При цьому, відповідач 1 всупереч нормам ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк не повідомив орендаря про відмову у поновленні договору оренди на новий строк, що є підставою для задоволення судом позову про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договору оренди землі від 20 вересня 2010 року, який був укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Агро-Фокус» (зареєстрований у Гадяцькому РВ ПРФ « Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 жовтня 2010 року за № 73), шляхом визнання укладеною між Фермерським господарством «Агро-Фокус та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області додаткової угоди в редакції позивача.

Керуючись статтями 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі від 20 вересня 2010 року, який був укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Агро-Фокус» (зареєстрований у Гадяцькому РВ ПРФ « Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 жовтня 2010 року за № 73), шляхом визнання укладеною між Фермерським господарством «Агро-Фокус () та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області () додаткової угоди в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА ПРО ПОНОВЛЕННЯ ДОГОВОРУ ОРЕНДИ ЗЕМЛІ до договору оренди землі № б/н від 20.09.2010 року,

м. Полтава «____»________2020 року

Ми, що нижче підписалися,

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, надалі - орендодавець, в особі________, що діє на підставі Положення, з одного боку, та

Фермерське господарство «АГРО-ФОКУС», в особі голови Федяя Олександра Андрійовича, який діє на підставі Статуту, надалі - орендар, з другої сторони, разом далі іменовані «Сторони», а кожен окремо «Сторона», уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі № б/н від 20 вересня 2010 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.10.2010 року за № 73, щодо оренди земельної ділянки загальною площею 30,3568 га (далі Договір), що знаходиться на території Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, про наступне:

1. Поновити на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі № б/н від 20 вересня 2010 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.10.2010 року за № 73.

2. Всі інші умови вищезазначеного договору оренди землі залишити без змін.

3. Дана додаткова угода укладається на виконання вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

4. Дана додаткова угода укладена та підписана Сторонами у трьох екземплярах, кожен із яких має однакову юридичну силу, по одному для Орендодавця та Орендаря, а також один для органу, що буде здійснювати реєстрацію права оренди.

5. Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та державної реєстрації.

Реквізити сторін

«Орендодавець» «Орендар»

Головне управління Держгеокадастру ФГ «АГРО-ФОКУС»

у Полтавській області с. Веприк, Гадяцький район,

вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36038 Полтавська область

_________/____________________/ Голова______________О.А. Федяй

Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.