Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" серпня 2021 р. Справа № 906/892/21.

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зварювання"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир"

про стягнення 216380,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зварювання" звернулося з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" заборгованості у розмірі 216380,54 грн.

Одночасно з пред`явленням позову ТОВ "Зварювання" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно та кошти ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" в межах суми 216380,54 грн.

В обґрунтування заяви вказано, що ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" має заборгованість за переданий у власність товар в загальній сумі 216380,54 грн. Водночас покупець ігнорує вимоги товариства щодо сплати вказаної заборгованості. За загальнодоступною інформацією, розміщеною у Єдиному реєстрі боржників, ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" є боржником у двох виконавчих проваджень стосовно стягнення коштів. Відмова товариства добровільно виконати вимогу продавця про сплату визнаного та підтвердженого боргу, а також наявність виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь інших контрагентів, створює обґрунтований ризик того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ "Зварювання", оскільки майно та кошти ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" вже є предметом примусового стягнення у інших виконавчих провадженнях.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обов`язковим в силу приписів ч.1 ст.74 ГПК України, є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Належними, згідно ст. 76 ГПК України, є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності зі сторони відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання.

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир", суд дотримується розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності підприємства з огляду на розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Предметом спору є вимога ТОВ "Зварювання" до ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" про стягнення 216380,54 грн вартості проданого товару.

Заявник вказує, що в Єдиному реєстрі боржників містяться відомості стосовно виконавчих проваджень про стягнення заборгованості, в яких ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" є боржником: ВП №66150795 та №65768271. Проте роздруківка з Єдиного реєстру боржників, яка долучена до заяви про забезпечення позову, не містить інформації щодо сум виконавчого провадження, наявності арештів коштів або обтяжень майна ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" у вказаних виконавчих провадженнях.

Наявність виконавчих проваджень, у яких боржником є ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир", не є беззаперечним свідченням наявності підстав вважати, що виконання рішення у справі буде ускладнено, або унеможливлено.

У суду відсутні підстави достеменно стверджувати, що виконання ТОВ "Завод металоконструкцій Укрсталь Житомир" своїх обов`язків перед іншими контрагентами призведе до такого зменшення активів підприємства, що вплине на здатність задовольнити позовні вимоги ТОВ "Зварювання".

Заявник не довів належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та кошти відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. А заява позивача обґрунтована лише недобросовісним ставленням відповідача до виконання прийнятих на себе зобов`язань перед ТОВ "Зварювання", що не є достатнім для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зварювання" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 4)