ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2021 р. Справа№ 910/3430/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Корсака В.А.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників сторін

позивача Халупний А.В.

відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 (повний тест складено 02.06.2021)

у справі №910/3430/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго"

про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для витребування з чужого незаконного володіння спірних об`єктів нерухомого майна, оскільки такі об`єкти неправомірно вибули з володіння позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3430/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач правомірно володіє нежитловим приміщенням № 6П площею 47,9 кв.м., розташованим на 25 поверсі Будинку та приміщенням для розміщення котельні, площею 30,3 кв.м. на даху будинку, враховуючи вищевикладене, право позивача не порушене, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів статті 388 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що нежитлове приміщення №VІІ площею 120,5 кв.м. та котельня, що знаходяться на даху першої секції будинку площею 27,5 кв.м. перебувають у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Відповідач незаконно привласнив допоміжні приміщення та провів реконструкцію з порушенням прав співвласників багатоквартирного будинку. При цьому, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували правомірність здійснення реконструкції. Також, апелянт зазначає, що в спірних приміщень знаходиться обладнання для обслуговування та експлуатації всього житлового будинку. Крім того, апелянтом до апеляційної скарги додано клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/3430/21.

28 липня 2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3430/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021. Справу №910/3430/21. призначено до розгляду на 19.08.2021.

12 серпня 2021 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

13 серпня 2021 року від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

17 серпня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Буравльова С.І., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.08.2021 по справі №910/3430/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3430/21.

В судовому засіданні 19.08.2021 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення скасувати. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Згідно з ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що судом явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає перегляду справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання апелянта про призначення судової будівельно-технічної експертизи, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Визначений ст. 99 ГПК України порядок призначення судової експертизи за клопотанням учасника справи передбачає таке призначення у разі одночасної наявності декількох умов: необхідності спеціальних знань; наявності висновку експерта, який викликає сумнів щодо його правильності чи відсутність висновку (у разі відсутності цього висновку сторона, яка заявила клопотання, повинна обґрунтувати неможливість подати такий висновок).

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Таким чином, призначення судової експертизи у справі є правом, а не обов`язком суду, яке суд може реалізувати лише у разі виникнення дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування або наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

Колегія суддів, враховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшла висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні судової технічної експертизи у даній справі.

При цьому, у випадку призначення експертизи, висновок експерта буде фактично новим доказом у справі, який не досліджувався судом першої інстанції, тоді як, у відповідності до частини 3 статті 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов до наступних висновків.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 10.07.2019 здійснено реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 9-А (далі - Будинок).

Як зазначає позивач, останнім, на підставі технічного паспорту на будинок, проведено огляд Будинку на його відповідність технічному паспорту та поверховому плану. В результаті огляду виявлено, що приміщення: № VІІ - технічне приміщення загальною площею 120,5 кв.м. та котельня, що знаходиться на даху першої секції Будинку мають статус допоміжних приміщень і призначені для обслуговування Будинку.

Так, на думку позивача, відповідач незаконним шляхом здійснив захоплення котельні - технічного приміщення, захопивши 30,6 кв.м., а потім - частину технічного приміщення № VІІ, внаслідок чого збільшив площу нежитлового приміщення № 6П до 78,2 кв.м., яке насправді є приміщенням котельні і частиною технічного приміщення № VІІ площею 120,5 кв.м.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями статті 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, станом, на дату укладення Договору купівлі-продажу та на дату реконструкції нежитлового приміщення № 6П, розташованого на 25 поверсі Будинку, позивач, як Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зареєстрований не був та не здійснював управління майном Будинку, а також не відповідав за його використання.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Геос девелопмент", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу від 17.06.2016 №4, відповідно до предмету якого продавець продає, а покупець купує майно, а саме: котельню модульну КМ-2-3000-Т-Гн-Колві-1000.

Також, 07.03.2017 між ОСОБА_1 , як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №1319 (далі - Договір купівлі-продажу).

Пунктом 1 Договору купівлі-продажу визначено, що продавець передав у власність, а відповідач прийняв у власність належне продавцю нежитлове приміщення № 6П, яке знаходиться у Будинку.

Положеннями пункту 3 Договору купівлі-продажу передбачено, що нежитлове приміщення, що є предметом цього договору, має загальну площу 30,6 кв.м. відповідно до технічного паспорту, виданого 17.10.2019, товариством з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія "Алтана".

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.03.2017 індексний № 81989008, відповідач є власником нежитлового приміщення № 6П у Будинку на підставі Договору купівлі-продажу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідач правомірно володіє нежитловим приміщенням № 6П площею 47,9 кв.м., розташованого на 25 поверсі Будинку та приміщенням для розміщення котельні, площею 30,3 кв.м. на даху Будинку.

Статтею 385 Цивільного кодексу України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені в Закону України 29 листопада 2001 року №2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з відповідними змінами та доповненнями.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулюються нормами Закону України 14 травня 2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» з відповідними змінами та доповненнями.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» унормовано, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до частини першої статі 4 вказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (частина четверта статті 4 Закону).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначені терміни, які вживаються в такому значенні: допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Так, позивач зазначає, що спірні приміщення мають статус допоміжних та призначені для обслуговування Будинку.

Відповідно до поданого позивачем технічного паспорту на Будинок від 07.11.2016, а саме: поверх 25 - технічне приміщення №VІІ, загальною площею 120,5 кв.м. знаходиться над котельнею.

При цьому, відповідно до поданого позивачем технічного паспорту на Будинок від 05.02.2021 на даху будинку розміщена дахова котельня, площею 27.5 кв.м.

Як встановлено вище, відповідач набув право власності на нежитлове приміщення № 6П площею 30,6 кв.м., яке знаходиться у Будинку.

В подальшому, в результаті реконструкції нежитлового приміщення №6П, розташованого на 25 поверсі Будинку, здійснено збільшення площі такого приміщення до 47,9 кв.м. та дообладнано котельню дахову площею 30,3 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 15.05.2017, в результаті чого збільшено площу такого нежитлового приміщення до 78,2 кв.м.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, поданий позивачем до суду акт від 20.01.2021 №01/20/21 огляду технічних приміщень з розміщеним у них технічним обладнанням котельні Будинку є неналежним доказом, оскільки складений позивачем одноособово без надання документів, підтверджуючих викладених в такому акті даних.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3430/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

В зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Женева" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3430/21 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3430/21 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/3430/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.А. Корсак

С.А. Пашкіна