ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" серпня 2021 р. Cправа №902/150/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, м.Вінниця

до Барського комунального виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства "Барводоканал" Барської міської ради, м.Бар Вінницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державне агентство водних ресурсів в особі сектору у Вінницькій області, м.Вінниця

про стягнення 72269,17 грн збитків, спричинених внаслідок порушення вимог водного законодавства

за участю представників сторін:

позивача: Бойчука І.О., витяг з ЄДРЮОФОП та ГФ;

відповідача: Радзієвського А.М., діє на підставі ордеру.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

ВСТАНОВИВ :

22.02.2021 Господарським судом Вінницької області зареєстровано позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, яка була сформована в системі "Електронний суд", про стягнення з Барського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства "Барводоканал" Барської міської ради 72269,17 грн збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

За вказаним позовом ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі №902/150/21, вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

16.03.2021 відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву №41 від 16.03.2021, в якому останній не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву відповідач в спростування позовних вимог зазначає про те, що мав дозвіл на спеціальне водокористування №496 від 18.08.2014 терміном дії до 05.08.2017 та дозвіл на спеціальне водокористування №68/ВН/49д-14 від 08.09.2017.

При цьому відповідачем були вжитті вичерпні заходи щодо отримання спеціального дозволу, ще до закінчення терміну дії попереднього дозволу №496 від 18.08.2014.

Так відповідач завчасно, у порядку, передбаченому законодавством, звернувся до уповноважених органів для погодження документів, необхідних для отримання спеціального дозволу; затримка в оформленні спеціального дозволу сталася не з вини відповідача, яка є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у виді відшкодування збитків.

23.06.2017 головним інженером Янчуком В.Д., через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради було подано заяву реєстраційний №Р_82-01.29 та пакет документів для видачі дозволу на спец водокористування.

Згідно п.3 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №321 видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". При цьому дозволи видаються органами, що зазначені у пункті 2 цього Порядку, протягом тридцяти календарних днів з дня подання в установленому порядку заявки, (п.4 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування).

З огляду на викладене відповідач враховуючи встановлений на законодавчому рівні 30-ти денний строк розраховував отримати новий спецдозвіл, ще до закінчення дії попереднього дозволу, адже кінцевий строк для надання адміністративної послуги спливав 23.07.2017.

В очікуванні відповіді з ЦАП представником відповідача станом на 23.07.2017 року - граничну дату розгляду заяви через код зворотного зв`язку - 29 через сайт Вінницької міської ради за кодом зворотного зв`язку було встановлено, що стан розгляду звернення: "Рішення позитивне" (а.с.83, том 1).

Також відповідач зазначає, що одним із основних видів його діяльності є задоволення потреб споживачів у водопостачанні та водовідведенні. Оскільки саме відповідач здійснює водопостачання населенню м.Бар, в тому числі школам, дитсадкам, лікарням, іншим бюджетним організаціям, а відтак, зупинення, внаслідок відсутності дозволу на спецводокористування, забору води у спірний період (майже місяць) мало б наслідком припинення водопостачання населенню зазначеної адміністративно-територіальної одиниці, що могло б привести до незворотніх негативних наслідків, зокрема, для здоров`я та якості життя жителів м.Бар.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд застосувати до вимог позивача позовну давність.

31.03.2021 позивачем до суду подана відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки вказаний строк починається із дати закінчення перевірки державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а саме: 21.11.2018. Таким чином, на думку позивача, строк позовної давності закінчується 21.11.2021.

Під час підготовчого судового засідання, 01.04.2021, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у розгляді даної справи Державного агентства водних ресурсів України в особі сектору у Вінницькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

За результатами судового засідання, 01.04.2020, судом постановлено ухвалу, якою залучено до участі у розгляді справи №902/150/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне агентство водних ресурсів в особі сектору у Вінницькій області; продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання до 20.05.2021 о 10:30 год.; повідомлено сторонам та третій особі про дату, час та місце підготовчого судового засідання. Вказаною ухвалою суду постановлено провести судове засідання 20.05.2021 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції за участю представника відповідача. Доручено Барському районному суду Вінницької області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника відповідача.

26.04.2021 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. У поданих запереченнях відповідач зазначає про те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язок відповідача перевіряти виконання суб`єктом надання адміністративної послуги своїх функціональних обов`язків. Відповідно у відповідача за даних умов не було жодних підстав для сумнівів з приводу того, що йому було відмовлено у видачі дозволу. Як зазначає відповідач жодних документів з ЦАП "Прозорий офіс" Вінницької міської ради по вказаній адміністративні послузі не надходило.

Державне агентство водних ресурсів в особі сектору у Вінницькій області в порушення абзацу 5 пункту 4 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 №321, де чітко вказано, що у разі відмови у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови, жодного документу на адресу відповідача не направляло.

На думку відповідача саме на Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради та Державне агентство водних ресурсів в особі сектору у Вінницькій області покладено обов`язок забезпечення своєчасного повідомлення суб`єкта звернення про результат адміністративної послуги у випадку відмови в її наданні є положення ст.166-10 КУпАП, якою встановлена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення дозвільним органом або державним адміністратором суб`єкта господарювання про прийняття рішення про відмову у видачі такого документа у строк, встановлений законом.

Відповідач вважає, що позивач довільно трактує положення 5 Критеріїв розподілу суб`єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичності здійснення заходів державного нагляду,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 №212 без взаємозв`язку з іншими обставинами наведеними у відзиві. Так позивачем не врахованого ключового моменту, а саме правила обчислення перебігу позовної давності, яке згідно ч.1ст.261 ГПК України пов`язується з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

На думку відповідача позивач міг дізнатися про затримку в оформленні дозволу з огляду на положення Закону України від 06.10.2016 №1666 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності" (набув чинності 02.11.2016) яким внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та вказано, що відомості про видачу ліцензій, документів дозвільного характеру, реєстрацію (легалізацію) громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, продовжують вноситися та надаватися відповідно до Єдиного ліцензійного реєстру, Реєстру документів дозвільного характеру, Єдиного реєстру громадських формувань, Реєстру громадських об`єднань та Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

09.08.2017 головним інженером відповідача в Центрі адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради було отримано відмову у наданні адміністративної послуги Державного агентства водних ресурсів України сектор у Вінницькій області від 13.07.2017 №19/ВН/30д-17 доказом чого є супровідна картка до справи Р_ 82-01.29 з підписами.

Усунувши виявленні недоліки відповідачем повторно була подана відповідна заява від 23.08.2017 реєстраційний № Р_82-01.45, за результатами розгляду якої був виданий дозвіл на спеціальне водокористування №68/ВН/49д-14 від 08.09.2017.

Про вказані обставини позивач був письмово проінформований листом від 05.02.2019 вих.№35 у відповідь на претензію №162/03 від 11.01.2019.

На думку відповідача позивач, в силу покладених на нього обов`язків, міг і без здійснення перевірки отримати інформацію про дату видачі дозволу на спеціальне водокористування №68/ВН/49д-14 від 08.09.2017.

19.05.2021 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Державного агентства водних ресурсів України.

У поданих поясненнях третя особа зазначає про те, що заява стосовно видачі дозволу від Барського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства "Барводоканал" отримана Сектором у Вінницькій області Держводагентства 23.06.2017, зареєстрована під №551/ВН/290-17 від 23.06.2017, з відповідною відміткою на заяві. У поданих водокористувачем матеріалах на отримання дозволу на спеціальне водокористування виявлено невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та надано недостовірні відомості, тому сектором було підготовлено лист - відмову №19/ВН/30д-17 від 13.07.2017 щодо видачі дозволу на спеціальне водокористування, з обґрунтуванням причин відмови.

З метою дотримання прозорості процедури видачі документів дозвільного характеру, додержання рівності прав суб`єктів господарювання під час видачі документів дозвільного характеру Сектор працює виключно через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" виконавчого комітету Вінницької міської ради, а не безпосередньо з водокористувачами. Тому Сектор у Вінницькій області Держводагентства, як дозвільний орган не зобов`язаний повідомляти безпосередньо водокористувача про результат розгляду поданих матеріалів.

Відповідно до пункту 1 Технологічної картки адміністративної послуги "Видача дозволу на спеціальне водокористування" прийом пакету документів від представника Центру адміністративних послуг представником сектору отримується протягом першого дня. Пунктом 5 зазначеної Технологічної картки у разі наявності підстав для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування готується лист про відмову протягом двадцять шостого дня. Пунктами 7.8 встановлено, що протягом двадцять восьмого - двадцять дев`ятого днів завідувачем сектору здійснюється реєстрація дозволу або листа про відмову у видачі дозволу та видаються документи представнику Центру адміністративних послуг. Лист сектора у Вінницькій області Держводагентства за №19/ВН/30д-17 від 13.07.2017 про відмову з усіма документами, які надійшли разом із заявою передано 13.07.2017 до Центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" виконавчого комітету Вінницької міської ради, тобто протягом двадцять першого дня з моменту подачі заяви Барським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Барводоканал".

Також у поданих поясненнях третя особа просить суд розглядати справу без участі представника Державного агентства водних ресурсів України.

20.05.2021 судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про оголошення перерви під час проведення підготовчого засідання до 07.06.2021.

За наслідками слухання справи, 07.06.2021, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення розгляд справи по суті на 15.07.2021, повідомлено сторони та третю особу, про дату час та місце розгляду справи, ухвалено провести судове засідання 15.07.2021 о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, доручено Барському районному суду Вінницької області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника відповідача.

Разом з тим, судове засідання, 15.07.2021, в режимі відеоконференції не відбулось, оскільки, як слідує із змісту службової записки секретаря судового засідання №128/2021, "... у зв`язку з знеструмленням електричної мережі у Барському районному суді Вінницької області представник відповідача не може взяти участь у судовому засіданні по справі №902/150/21 в режимі відеоконференцзв`язку...".

Ухвалою суду від 15.07.2021 судове засідання відкладено на 27.07.2021.

27.07.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням адвоката А.Радзієвського, який представляє інтереси відповідача, у відпустці.

За результатами судового засідання, 27.07.2021, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання), якою задоволено клопотання відповідача про відкладення судового засідання та відкладено розгляд справи до 02.08.2021.

На визначену судом дату (02.08.2021) з`явились представники обох сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. При цьому суд бере до уваги клопотання третьої особи, викладене в поданих до суду 19.05.2021 письмових поясненнях, про розгляд справи без участі представника Державного агентства водних ресурсів України.

Під час судового засідання, 02.08.2021, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Натомість представник відповідача проти позову заперечив та просив суд у позові відмовити.

Після закінчення судових дебатів, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі та орієнтовний час повернення - 02.08.2021 о 14:30 год.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області 21.11.2018 проведено планову перевірку Барського комунального управління водопровідно-каналізаційного господарства "Барводоканал" дотримання вимог природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки складено Акт №647/ВН дотримання вимог природоохоронного законодавства Барським комунальним управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Барводоканал" від 21.11.2018 (а.с. 9-32, том 1).

Під час проведеної перевірки встановлено, що підприємство здійснювало спеціальне водокористування без відповідного дозволу у період з 06.08.2017 по 07.09.2017 з семи водозабірних свердловин, розташованих на Івановецькій ділянці Барського родовища, що є порушенням вимог п.9 ст.44 ВКУ, ст.49 ВКУ.

Наявний дозвіл на спеціальне водокористування №68/ВН/49д-14 від 08.09.2017 року та попередній дозвіл на спеціальне водокористування №496 від 18.08.2014 терміном дії до 05.08.2017.

Згідно журналу "Обліку водопостачання водовимірювальними приладами з Івановецького водозабору" за період з 06.08.2017 по 07.09.2017 року відповідачем із свердловин видобуто води в об`ємі 51817 м3 (а.с. 42-46, том 1).

Забір води без дозволу на спецводокористування є порушенням вимог п.9 ст.44 та ст.49 Водного кодексу України.

За результатами перевірки відносно Сабайдаша Володимира Івановича, начальника Барського КВУ ВКГ "Барводоканал" Барської міської ради складено Протокол про адміністративне правопорушення №009125 від 21.11.2018. У відповідних графах протоколу надано пояснення що "порушення будуть усунені" (а.с.47, 48, том 1).

На підставі протоколу винесена постанова №03/478 від 26.11.2018, згідно змісту якої справу про адміністративне правопорушення за ст.48 КУпАП відносно Сабайдаша Володимира Івановича, начальника Барського КВУ ВКГ "Барводоканал" Барської міської ради, закрито на підставі ст.38 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення двох місяців з моменту вчинення правопорушення).

Як зазначає позивач, відповідач здійснюючи спеціальне водокористування у період з 06.08.2017 по 07.09.2017 без відповідного дозволу, наніс державі збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, на суму 72269,17 грн.

Розрахунок розміру збитків здійснено позивачем згідно "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009, зареєстрованої в Мін`юсті України 14.08.2009 за №767/16783 (а.с.52, том 1).

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була направлена претензія від 11.01.2019 за №162/03, щодо добровільної сплати суми збитків в сумі 72269,17 грн (а.с. 51-53, том 1), яка була залишена відповідачем без реагування.

Барським комунальним виробничим управління водопровідно - каналізаційного господарства "Барводоканал" Барської міської ради завдані збитки відшкодовані не були, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (надалі Закон) в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтями 68, 69 Закону встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до Водного кодексу України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року N 827).

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об`єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто, прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п.9 ч.1 ст.44, ст.49 Водного кодексу України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Так, згідно ч.1 ст.23 Кодексу України про надра (у редакції чинній на момент здійснення відповідачем водокористування без спеціального дозволу), землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб`єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання. У свою чергу, видобуток підземних вод для задоволення господарсько-питних, питних і санітарно-гігієнічних потреб для населення вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Під час проведення перевірки позивачем було встановлено, що відповідач у період з 06.08.2017 по 07.09.2017 здійснював водокористування без дозволу на спеціальне водокористування, про що зазначено в Акті, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №647/ВН.

Статтями 47, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та статтями 110, 111 Водного кодексу України передбачено, що за порушення при користуванні природними ресурсами настає відповідальність, у тому числі цивільна. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

На позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Пунктом 1.6 роз`яснення президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" №02-5/744 від 27.07.2001 (із змінами і доповненнями) визначено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника.

Як вже зазначалось вище, позивач в обґрунтування вимог посилається на самовільне водокористування відповідачем у період з 06.08.2017 по 07.09.2017 водозабірних свердловин (51817 куб.м) за відсутності відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Наведена обставина була встановлена проведеною Державною екологічною інспекцією в Вінницькій області перевіркою, про що складено відповідний акт.

В пункті 4.5.2 роз`яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" №02-5/744 від 27.06.2001 визначено, що використання природних ресурсів без відповідного дозволу є самовільним.

Так, водокористування має здійснюватися лише на підставі відповідного дозволу, факт водокористування протягом певного часу за відсутності дозволу встановлено та не заперечується відповідачем.

З матеріалів справи слідує, що відповідач мав дозвіл на спеціальне водокористування №496 від 18.08.2014 терміном дії до 05.08.2017 та дозвіл на спеціальне водокористування №68/ВН/49д-14 від 08.09.2017, при цьому відповідачем вживались заходи щодо отримання спеціального дозволу, ще до закінчення терміну дії попереднього дозволу №496 від 18.08.2014, зокрема 23.06.2017 головним інженером Янчуком В.Д., через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради було подано заяву реєстраційний №Р_82-01.29 та пакет документів для видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно п.3 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №321 від 13.03.2002 видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". При цьому дозволи видаються органами, що зазначені у пункті 2 цього Порядку, протягом тридцяти календарних днів з дня подання в установленому порядку заявки (п.4 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування).

З огляду на викладене відповідач враховуючи встановлений на законодавчому рівні 30-ти денний строк розраховував отримати новий спецдозвіл, ще до закінчення дії попереднього №496 від 18.08.2014, адже кінцевий строк для надання адміністративної послуги закінчувався 23.07.2017.

В судовому засіданні (02.08.2021) судом оглянуто сайт Вінницької міської ради через код зворотного зв`язку - 29 за посиланням https://www.vmr.gov.ua/TransparentCity/LicencingProceduresCheckLib/LPCheck.aspx та встановлено стан розгляду звернення відповідача: "Рішення позитивне".

Частиною 6 ст.41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та п.1 постанови КМУ "Деякі питання застосування принципу мовчазної згоди" №77 від 27.01.2010 передбачено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.

Тобто, у разі своєчасного звернення з долученням необхідного пакету документів до відповідного органу для отримання дозволу, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі, суб`єкт господарювання має право провадити певні дії.

Таким чином відповідач набув права провадження господарської діяльності по спеціальному водокористуванню починаючи з 04.08.2017 (23.07.2017 - гранична дата розгляду заяви + 10 робочих днів).

09.08.2017 головним представником відповідача в Центрі адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради було отримано відмову у наданні адміністративної послуги Державного агентства водних ресурсів України сектор у Вінницькій області від 13.07.2017 №19/ВН/30д-17, доказом чого є супровідна картка до справи Р_ 82-01.29 з підписами.

Усунувши виявленні недоліки відповідачем повторно була подана відповідна заява від 23.08.2017 реєстраційний №Р_82-01.45, за результатами розгляду якої був виданий дозвіл на спеціальне водокористування №68/ВН/49д-14 від 08.09.2017.

Про вказані обставини позивач був письмово проінформований листом від 05.02.2019 вих. №35 у відповідь на претензію №162/03 від 11.01.2019.

Судом встановлено, що відповідач завчасно, у порядку, передбаченому законодавством, звернувся до уповноважених органів для погодження документів, необхідних для отримання спеціального дозволу, при цьому затримка в оформленні спеціального дозволу сталася не з вини відповідача, яка є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у виді відшкодування збитків.

Як вбачається із змісту п.1.6. Роз`яснення ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" №02-5/744 від 27.06.2001 розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов`язково враховувати наявність таких умов відповідальності як безпосередній причинний зв`язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та виною відповідача.

Крім застосування принципу вини, при вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала та завданими збитками. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.06.2019 у справі №910/1398/17.

Встановлені під час розгляду даної справи обставини свідчать про відсутність вини відповідача у водокористуванні без відповідного спеціального дозволу у період починаючи з 06.08.2017 по 07.09.2017.

За вказаних обставин у своїй сукупності, у задоволенні позову державної екологічної інспекції у Вінницькій області слід відмовити.

Поряд з тим, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд застосувати до вимог позивача позовну давність у зв`язку із чим, відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи вказане суд враховує наступне.

Як слідує зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Загальна позовна давність на підставі ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Позовна давність на підставі ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Також за змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи (п.2.2 постанови пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013.

З огляду на наведене, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушено, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові в зв`язку із спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску.

За вказаних обставин, в зв`язку з відмовою у позові у справі №902/150/21 з підстав його необґрунтованості, до відносин, що склались між сторонами у даній справі, позовна давність не застосовується.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положенням ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в позові з підстав його необґрунтованості, відсутні підстави для застосування позовної давності.

Витрати на судовий збір в сумі 2270,00 грн залишаються за позивачем відповідно до ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 2270,00 грн залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повне судове рішення надіслати учасникам справи на електронні адреси: позивача (vinndeі@gmail.com), представника позивача (), відповідача (), третьої особи ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи