ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Черкаси справа № 925/884/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М. Скиби, за правилами письмового провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРСЕД», м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд.10, нежиле приміщення 60, літера «А» (адреса для листування: 04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, буд. 21, кв. 163)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня Комбікормовий завод», Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, вул. Центральна, 2, кімн. 18

про стягнення 3242,78 грн заборгованості,

без виклику представників сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРСЕД» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня Комбікормовий завод» про стягнення 3242,78 грн заборгованості за договором про надання охоронних послуг №28-07/2017 від 28.07.2017, з яких:

- 721,33 грн - 3% річних,

- 2521,45 грн інфляційних втрат,

та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.07.2021 року відкрито провадження за позовною заявою та вирішено розглянути спір в порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позов та жодних доказів суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому спір вирішується на підставі приписів ст. 165 ГПК України за наявними доказами та матеріалами.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, що вказані в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору. Позивач не збільшував і не зменшував розмір позовних вимог. Доказів повного погашення боргу не представив.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку.

Інших доказів сторонами не надано.

03.08.2021 було складено рішення суду без його проголошення - відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «ОРСЕД» (Виконавець, Позивач, Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Перше травня Комбікормовий завод» (Замовник, Відповідач, Боржник) укладено договір про надання охоронних послуг №28-07/2017 від 28.07.2017 року.

ТОВ «Перше травня Комбікормовий завод» грошові зобов`язання за договором про надання охоронних послуг №28-07/2017 від 28.07.2017 року виконав частково, внаслідок чого виникла заборгованість 108824,00 грн.

З огляду на це, товариство з обмеженою відповідальністю «ОРСЕД» звернулося до суду із позовом до ТОВ «Перше травня Комбікормовий завод» про стягнення заборгованості за договором у сумі 108824,00 грн, 8089,99 грн інфляційних втрат, 2389,74 грн - 3% річних, 25068,33 грн пені, що разом становить 144372,06 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.01.2019 у справі №925/1104/18 позовні вимоги задоволено частково - присуджено до стягнення з відповідача ТОВ «Перше травня Комбікормовий завод» на користь товариства «ОРСЕД» 108824,00 грн основного боргу, 8609,03 грн пені, 3570,40 грн -3% річних, 12318,92 грн інфляційних втрат, 1999,83 грн судових витрат, що разом становить 135322,18 грн.

12.02.2019 рішення господарського суду Черкаської області від 10.01.2019 у справі №925/1104/18 набрало законної сили (а.с. 4-9).

13.02.2019 було видано наказ №925/1104/18 (а.с. 10).

Відповідач добровільно виконав рішення суду та перерахував кошти на рахунок позивача, що підтверджується банківськими виписками від 19.02.2021 на суми 24498,35 грн, 108824,00 грн та від 20.02.2021 на суму 1999,83 грн.

На момент перебування справи в суді, 3% річних та інфляційних витрат були нараховані позивачем станом на 26.11.2018, окрім акту на надання послуг №18 від 31.08.2017, нарахування по якому пені, 3% річних та інфляційних витрат було здійснено до 29.09. 2017 року.

Позивач правомірно вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь суми 1229,63 грн - 3% річних та 1291,82 грн інфляційних витрат за період з 27.11.2018 по 19.02.2019 у зв`язку із тим, що навіть після розірвання договору зобов`язання відповідача, у тому числі по сплаті пені, 3% річних та інфляційних витрат за весь період прострочення - не припинялись.

Вказані обставини та наявна заборгованість підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем в належний спосіб.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи письмові доводи та пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд повторно не оцінює обставини, встановлені рішенням господарського суду Черкаської області від 10.01.2019 у справі №925/1104/18. Судом вже надано оцінку господарському договору про надання охоронних послуг №28-07/2017 від 28.07.2017 року.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРСЕД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня Комбікормовий завод» про стягнення 721,33 грн - 3% річних та 2521,45 грн інфляційних втрат за період з 27.11.2018 по 19.02.2019 в загальній сумі 3242,78 грн - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Згідно ст. 129 ГПК України при визнанні позову судові витрати належить покласти на Відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня Комбікормовий завод», Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, вул. Центральна, 2, кімн. 18, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРСЕД», м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд.10, нежиле приміщення 60, літера «А» (адреса для листування: 04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, буд. 21, кв. 163), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

721,33 грн - 3% річних,

2521,45 грн інфляційних втрат,

2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 03.08.2021.

Суддя Г.М.Скиба