ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 рокуСправа № 912/1738/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Олійник В.В., розглянув у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/1738/21

за позовом: Олександрійської міської ради Кіровоградської області, пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЛЯ АКТИВ", пл. Покровська, буд. 3, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000

про стягнення 26 262,37 грн

Представники сторін:

від позивача - Скляр Ю.А., заступник начальника юридичного відділу, посадова інструкція , довіреність № 10/12/23/1 від 09.02.21;

від відповідача - участі не брали;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Олександрійської міської ради Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЛЯ АКТИВ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 26 262,37 грн, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника такої ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування останньою, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 10.06.2021 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1738/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.07.2021 та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

05.07.2021 суд відкрив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 05.07.2021 оголошено перерву до 28.07.2021.

27.07.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Водночас, в наведеному клопотанні позивач просить закрити підготовче провадження та призначити дану справу до судового розгляду.

28.07.2021 суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 28.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження у справі №912/1738/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.08.2021 о 11:00 год.

17.08.2021 судом розпочато розгляд справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноваженого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, що містяться в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем суду не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/1738/21 в судовому засіданні 17.08.2021 за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 17.08.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2021 № 257374815, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЛЯ АКТИВ" на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2020 № 1821, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіною І.В. є власником об`єкта нерухомого майна, а саме: виробничої бази загальною площею 3523,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Олександрія, вул. Єфремова, буд. 1а, яка знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,7418 кв.м кадастровий номер :02:070:0003, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власником якої є територіальна громада м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради. (а.с. 11 - 12)

За твердженнями позивача з моменту набуття права власності і станом на день звернення із позовною заявою до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЛЯ АКТИВ", як власник об`єкту нерухомого майна (виробнича база) використовує земельну ділянку площею 0,7418 га, кадастровий номер: :02:070:0003, що належить до земель комунальної власності Олександрійської територіальної громади в особі Олександрійської міської ради.

Позивач додатково вказує, що відповідач після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна у порушення ст. 116, 120, 125 Земельного кодексу України належним чином не оформив право користування земельною ділянкою на якій перебувають зазначені будівлі та споруди, та не уклав з Олександрійською міською радою відповідного договору оренди. Відсутній такий договір і попереднього власника.

11.12.2020 Олександрійська міська рада звернулась до відповідача з листом № 715/06 "Про укладення договору оренди земельної ділянки" у якому зазначила про необхідність в найкоротші терміни вжити заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою площею 0,7418 га, кадастровий номер: :02:070:0003 у зв`язку з тим, що відповідач 13.11.2020 набув право власності на виробничу базу (а.с. 13).

16.02.2021 Олександрійська міська рада звернулась до відповідача з листом № 59/10/06/2 "Про укладення договору оренди земельної ділянки" у якому повідомила про необхідність в місячний термін вжити заходів щодо оформлення права користування земельною ділянкою шляхом подання заяви про надання в оренду земельної ділянки (а.с. 14 - 15).

16.02.2021 Олександрійська міська рада листом № 60/10/06/2 аналогічного змісту звернулась до керівника відповідача - Линника Назара Олеговича (а.с. 16 - 17) .

12.04.2021 Олександрійська міська рада звернулась до відповідача з претензією № 188/10/06/2 про необхідність звернення до Олександрійської міської ради для укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває в користуванні відповідача без правовстановлюючих документів та без сплати орендної плати, в досудовому порядку (а.с. 18 - 19).

Відповіді на вище вказані листи та претензії до Олександрійської міської ради не надходило та у матеріалах справи відсутні.

За позицією позивача, з моменту набуття права власності на нерухоме майно відповідач фактично користується земельною ділянкою площею 0,7418 га, кадастровий номер - :02:070:0003, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а, без укладеного за чинним законодавством договору оренди земельної ділянки при цьому не сплачує передбачену ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 14.1.72, 14.1.73, 288 Податкового кодексу України орендну плату за користування земельною ділянкою. Відповідач порушує права власника - Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування земельною ділянкою, що призвело до безпідставного збереження грошових коштів у розмірі орендної плати в сумі 26 262,37 грн відповідачем та порушення норми ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідачем не подано суду жодних заперечень стосовно обставин викладених позивачем у позовній заяві.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу належить на праві власності об`єкт нерухомого майна, а саме: виробничої бази загальною площею 3523,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Олександрія, вул. Єфремова, буд. 1а, на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2020 № 1821.

Таким чином, починаючи з 14.11.2020 позивач належним чином не оформив право користування земельною ділянкою на якій перебувають зазначені будівлі та споруди, та не уклав з Олександрійською міською радою відповідного договору оренди.

Даної обставини відповідач у справі не заперечив.

Статтею 206 Земельного кодексу України та статтею 288 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. З огляду на те, що відповідач не вчинив дій, спрямованих на оформлення права власності або права на постійне землекористування вказаною ділянкою, а тому, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Отже, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача як землекористувача є орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що Олександрійська міська рада неодноразово зверталась до відповідача з листами № 715/06 від 11.12.2020, № 59/10/06/2 від 16.02.2021, № 60/10/06/2 від 16.02.2021 та претензією № 188/10/06/2 від 12.04.2021 щодо необхідності звернення останнього з заявою про надання в оренду земельної ділянки площею 0,7418 га, кадастровий номер - :02:070:0003, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а.

Відповіді на вказані вище листи та претензію Олександрійська міська рада не отримала, що на думку позивача, фактично свідчить про ухилення відповідача від оформлення права користування земельною ділянкою.

Таким чином, з моменту набуття права власності на нерухому будівлю за договором купівлі - продажу від 13.11.2020 № 1821, а саме з 14.11.2020, відповідач користується вказаною земельною ділянкою без передбаченого чинним законодавством договору оренди земельної ділянки, та, відмовляючись у досудовому порядку укласти відповідний договір оренди земельної ділянки, не сплачує передбачену чинним законодавством плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого порушує права власника в особі Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування земельною ділянкою.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов 'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.18 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

З аналізу змісту норм ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, абз. 4 ч. 1 ст. 144, абз. 5 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Господарський суд вважає також слушними наступні доводи позивача.

Відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, котрі у вигляді орендної плати, що нараховуються за володіння і користування земельною ділянкою площею 0,7418 га, кадастровий номер - :02:070:0003, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а. Збереження (заощадження) цього майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття права власності на виробничу базу загальною площею 3523,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Олександрія, вул. Єфремова, буд. 1а.

Це є проявом правової природи нерухомого майна. Набуті відповідачем будівлі та споруди будучи згідно ст. 181 Цивільного кодексу України нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлі та споруди автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці будівлі та споруди.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

Крім того, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

Також відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Як зазначалося вище, земельна ділянка площею 0,7418 га, кадастровий номер - :02:070:0003, на якій розташований належний відповідачу об`єкт нерухомості належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради. Згідно ст. 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради.

Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем - Олександрійською міською радою Кіровоградської області.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, в тому числі, в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Господарський суд погоджується також з доводами позивача в тій частині, що очевидно, що такий стан речей не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України.

Згідно норм ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Податковим кодексом України визначено, що оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (стаття 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Розмір доходу відповідача у період з 14.11.2020 по 31.05.2021 розраховано Олександрійською міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, за змістом абзацу 1 пункту 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про оцінку земель", технічна документація з бонітування грунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.01.2020 № 51/0/192-20, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:070:0003, загальною площею 0,7418 га по вул. Єфремова, 1а в м. Олександрії становить 1 604 204,34 грн (а.с. 20).

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.05.2021 № 1396, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:070:0003, загальною площею 0,7418 га по вул. Єфремова, 1а в м. Олександрії становить 1 604 204,34 грн (а.с. 21).

Здійснюючи розрахунок пред`явленої до стягнення з відповідача суми позивачем було враховано рішення Олександрійської міської ради від 30 квітня 2010 року № 1454 "Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста Олександрії", пунктом 1.2 додатку якого встановлено, що за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних та фізичних осіб встановлюється ставка у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Перевіривши розрахунок Олександрійської міської ради, який здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, суд дійшов висновку, що він є правильними та здійсненим на підставі Земельного кодексу України та Податкового кодексу України (а.с. 7 - 8).

Враховуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для його задоволення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЛЯ АКТИВ" (пл. Покровська, буд. 3, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, ідентифікаційний код 43897422) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 26 262,37 грн, а також 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірник рішення направити позивачу на електронну пошту , відповідачу на поштову адресу: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пл. Покровська, буд. 3; та на електронну пошту .

Повне рішення складено 17.08.2021.

Суддя В.Г. Кабакова