РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/559/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)"

вул. Андрія Снітка, 25, смт Маневичі, Волинська область, 44602

ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс"

вул. Незалежності, 42, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

ІНФОРМАЦІЯ_2

про повернення майна

Представники учасників справи не прибули.

У судовому засіданні 18.08.2021 була підписана вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

31.05.2021 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс", в якій просить суд:

- витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс" майно державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" згідно договору відповідального зберігання № А6/а від 27.11.2020: Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-9:2011, в кількості 11 шт.; Контролер СОЄ ТУ У 31.6-2:2012, в кількості 1 шт.;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс" повернути майно державній установі "Маневицька виправна колонія (№42)" згідно договору відповідального зберігання № А6/а від 27.11.2020: Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ 31.6-9:2011, в кількості 11 шт.; Контролер СОЄ ТУ У 31.6-2:2012, в кількості 1 шт.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що спірне майно є власністю Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" і перебуває на зберіганні відповідача без достатніх на те правових підстав.

Ухвалою суду від 04.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути зазначені недоліки, шляхом подання до суду: квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору у сумі 722,50грн; конкретизувати прохальну частину позовної заяви (витребувати майно або повернути, або витребувати шляхом повернення тощо).

На виконання вимог ухвали суду від 04.06.2021 від позивача 14.06.2021 до суду надійшла заява від 11.06.2021 № 42/2283/16 про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачем конкретизовано прохальну частину позовної заяви, а саме: просить суд витребувати шляхом повернення майна Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" згідно договору відповідального зберігання № А6/а від 27.11.2020: Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-9:2011, в кількості 11 шт.; Контролер СОЄ ТУ У 31.6-2:2012, в кількості 1 шт. Також додано платіжне доручення про сплату судового збору у сумі 722,50грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.07.2021. Відповідно до ст.165,166,167 ГПК України вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та встановлення строків для подання заяв по суті справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи.

07.07.2021 від позивача до суду надійшло клопотання від 02.07.2021 №42/2551/16 про розгляд справи без участі представника позивача.

У підготовче засідання 26.07.2021 представники учасників справи не прибули, суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.08.2021, про що на електронну пошту сторін направлено ухвалу від 26.07.2021.

У підготовче засідання 10.08.2021 представники учасників справи не прибули, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 18.08.2021, про що на адресу сторін направлено ухвалу від 26.07.2021.

10.08.2021, після закінчення підготовчого засідання, від позивача до суду надійшло клопотання від 29.07.2021 №42/2881/16 про розгляд справи у підготовчому засіданні 10.08.2021 без участі представника позивача.

У судове засідання 18.08.2021 представники учасників справи не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Заяв та клопотань від сторін не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву, у встановлений судом строк, без поважних причин, не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

27.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс" (Постачальник) та Державною установою "Маневицька виправна колонія (№42)" (Замовник) укладений договір № 20/096/К5 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі - Договір № 20/096/К5).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору № 20/096/К5 Постачальник зобов`язався у 2020 році поставити Замовнику товари зазначені в специфікації (Додаток №1). А Замовник - прийняти і оплатити такий товар: Системи та пристрої нагляду та охорони ДК 021:20-0 (Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) та контролер СОЕ). Найменування товарів відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору).

У Специфікації (Додатку №1 до Договору) сторони погодили найменування товару: Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ 31.6-9:2011, в кількості 11 шт., загальною вартістю 184800,00грн з ПДВ; Контролер СОЄ ТУ У 31.6-2:2012, в кількості 1 шт., загальною вартістю 14700,00грн з ПДВ. Всього вартість товару - 199500,00грн, у тому числі ПДВ - 33250,00грн.

Згідно з п. 3.1 Договору № 20/096/К5 загальна сума цього договору становить 199500.00грн, у тому числі ПДВ - 33250,00грн.

Замовник здійснює оплату вартості товару, що постачається, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі видаткової накладної при наявності бюджетного фінансування, протягом 10 банківських днів з дня поставки товару (п.4.1 Договору № 20/096/К5).

Відповідно до п.5.1, 5.2 Договору № 20/096/К5 строк поставки товару Постачальником - до 30.11.2020. Приймання-передача товару по якості та комплектації проводиться представником Замовника в день поставки товару Постачальником, що підтверджується підписанням видаткової накладної відповідальними особами Постачальника та Замовника.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2020, а в частині платіжних зобов`язань - до їх повного виконання (п. 10.1 Договору № 20/096/К5).

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору № 20/096/К5 згідно з видаткової накладної № ІЦ-0000063 від 27.11.2020 відповідач поставив позивачу товар на суму 199500,00грн.

Позивач, в свою чергу, на виконання взятих на себе зобов`язань платіжним дорученням №461 від 27.11.2020 перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 199500,00грн.

27.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс" (Зберігач) та Державною установою "Маневицька виправна колонія (№42)" (Поклажодавець) був укладений договір № А6/а відповідального зберігання (надалі - Договір № А6/а).

За умовами Договору № А6/а (п. 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 3.2) Поклажодавець передав, а Зберігач прийняв на відповідальне безоплатне зберігання згідно Акту приймання-передачі товарів (Додаток до договору), який є невід`ємною частиною договору, наступне майно:

- Сповіщувач ємнісний СЄ-2 ТУ-У 31.6-9:2011, кількістю 11 шт., ціною 16800,00грн з ПДВ, вартістю 184800,00грн з ПДВ;

- Контролер СОЕ ТУ У 31.6-2:2012, кількістю 1 шт., ціною 14700,00грн з ПДВ, вартістю 14700,00грн з ПДВ;

Разом: загальна вартість з ПДВ: 199500,00грн.

Місце зберігання: м. Ніжин Чернігівської області, вул. Незалежності, 42.

Зберігач зобов`язався:

прийняти всі необхідні міри для забезпечення зберігання майна в належному стані в період дії цього договору;

нести відповідальність за втрату або ушкодження майна Поклажедавця, що знаходиться у нього, незалежно від причин ушкодження або втрати з моменту одержання майна від Поклажодавця до закінчення терміну його зберігання;

повернути майно Поклажодавцю по першій вимозі.

Поклажодавець зобов`язався надати Зберігачеві майно в день підписання цього договору.

Поклажодавець має право у будь-який час вимагати у Зберігача повністю або частково майно, яке знаходиться на зберіганні.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.03.2021 (п.7.1 Договору № А6/а).

27.11.2020 сторонами був складений, підписаний та скріплений печатками сторін акт приймання-передачі товару на відповідальне зберігання (додаток до Договору № А6/а), згідно якого Поклажодавець передав, а Зберігач прийняв на відповідальне зберігання товар за кількістю та по якості, а саме:

- Сповіщувач ємнісний СЄ-2 ТУ-У 31.6-9:2011, кількістю 11 шт., ціною 16800,00грн з ПДВ, вартістю 184800,00грн з ПДВ;

- Контролер СОЕ ТУ У 31.6-2:2012, кількістю 1 шт., ціною 14700,00грн з ПДВ, вартістю 14700,00грн з ПДВ;

Разом: загальна вартість з ПДВ: 199500,00грн.

10.03.2021 позивач звертався до відповідача з проханням (лист № 42/952/4) повернути прийняте на зберігання майно, визначене у Договорі № А6/а від 27.11.2020.

У відповідь на лист позивача відповідач листом від 18.03.2021 № 75 повідомив про те, що згідно з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15.02.2021 Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань в межах проведення кримінального провадження № 0000033 від 18.01.2021 проведено вилучення обладнання, повернення якого передбачено в межах виконання договору відповідального зберігання від 06.11.2020 № 20/050. У зв`язку з невизначеністю термінів повернення обладнання товариству, пропонував продовжити термін виконання договору відповідального зберігання до 31.12.2021 з оформленням відповідної додаткової угоди.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом від 23.03.2021 №42/1109/4 з вимогою повернути майно, що передане на зберігання за договором № А6/а від 27.11.2020.

Також позивач листом від 07.04.2021 №42/1360/4 звернувся до керівника Державного бюро розслідувань, у якому просив повідомити про те, чи вилучалося працівниками ГСУ ДБР у ТОВ "Інженерний центр "Імпульс" обладнання, передане Державною установою "Маневицька виправна колонія (№42)" відповідно до договору від 27.11.2020 №А6/а на відповідальне зберігання ТОВ "Інженерний центр "Імпульс".

У відповідь на лист позивача Державне бюро розслідувань повідомило, що головним слідчим управління ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.01.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 за ознаками кримінальних правопорушень. Передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України. Також зазначено, що запитувана інформація становить таємницю досудового розслідування та не може бути розголошена під час досудового розслідування.

Відповідач вимогу щодо повернення майна не виконав, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Договір № 20/096/К5 від 27.11.2020 та Договір № А6/а від 27.11.2020 підписні сторонами, скріплені їх печатками, що свідчить про набрання ними чинності.

Договір № 20/096/К5 за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Отже, після передання відповідачем Сповіщувача ємнісного СЄ-2 ТУ-У 31.6-9:2011, кількістю 11 шт. та Контролера СОЕ ТУ У 31.6-2:2012, кількістю 1 шт., позивачу, останній набув право власності на товар, який є предметом Договору №20/096/К5.

Із змісту Договору №А6/а вбачається, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини зберігання.

За змістом ст. 936, 938, 942, 949, 953 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується те, що сторони належним чином виконали умови Договору № А6/а в частині передачі-приймання на зберігання майна.

Вказаними вище приписами чинного законодавства України (ст. 949, 953 Цивільного кодексу України), як і умовами Договору № А6/а (п.п. 2.1.3 п. 2.1 п. 2) передбачений обов`язок Зберігача (відповідача) повернути майно Поклажодавцю (позивачу) на першу його вимогу.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до відповідача з проханням повернути майно, передане на зберігання за Договором № А6/а.

За правилами ст. 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вже зазначалось вище, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у зв`язку з чим дана справа вирішується за наявними в ній матеріалами.

Будь-яких належних і допустимих доказів того, що Державним бюро розслідувань дійсно були вилучені предмети передані позивачем на зберігання відповідачеві останній не надав; при цьому зобов`язання щодо повернення майна позивачеві на першу його вимогу відповідач не виконав.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 2992,50грн судового збору, який покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 42, 46, 74, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс" (вул. Незалежності, 42, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, код 14219908) повернути Державній установі "Маневицька виправна колонія (№42)" (вул. Андрія Снітка, 25, смт Маневичі, Волинська область, 44602, код 08562660) майно, передане на відповідальне безоплатне зберігання згідно з договором відповідального зберігання № А6/а від 27.11.2020, а саме: Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-9:2011, в кількості 11 шт.; Контролер СОЄ ТУ У 31.6-2:2012, в кількості 1 шт.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Імпульс" (вул. Незалежності, б. 42, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; код 14219908) на користь Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" (вул. Андрія Снітка, 25, смт Маневичі, Волинська область, 44602, код 08562660) 2992,50грн судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 19.08.2021.

Суддя В.В. Моцьор