РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2021Справа № 910/9071/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Органосін ЛТД";

до Мові Хелс ГМБХ (відповідач 1);

Державним підприємством "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач 2);

про визнання патенту на винахід недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Жулідова І.О., адвокат, ордер серії АІ № 1111934 від 11.05.2021;

Від відповідача 1: не з`явилися;

Від відповідача 2: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Органосін ЛТД" з позовом до Мові Хелс ГМБХ (відповідач 1) та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (відповідач 2) про визнання патенту на винахід недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органосін ЛТД" залишено без руху.

До господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року відкрито провадження у справі № 910/9071/20 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 26.01.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 замінено відповідача 2 у справі Міністерство економічного розвитку і торгівлі України його правонаступником - Державним підприємством "Український інститут інтелектуальної власності".

Через канцелярію суду 20.04.2019 представник позивача подав заяву про зміну предмету позову.

Відповідно до ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки заяву про зміну предмету позову позивач заявив в установленому законодавством порядку з дотриманням процесуальних вимог, така заява була прийнята до розгляду судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/9071/20 до судового розгляду по суті на 01.06.2021.

У судовому засіданні 01.06.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 29.06.2021 р.

У судовому засіданні 29.06.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 13.07.2021 р.

У судовому засіданні 13.07.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 27.07.2021 р.

Під час розгляду спору по суті 27.07.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 та відповідач 2 у судове засідання 27.07.2021 не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У своїх письмових відзивах на позовну заяву відповідач 1 та відповідач 2 проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити. Відповідачем 1 було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників відповідача 1 та відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

За заявою представника компанії «Мові Хелс ГМБХ» до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності 16 листопада 2016 року Державною фіскальною службою України включено винахід «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну», патент України від 10.06.2011 № UA 94805.

На підставі даної заяви до митного реєстру внесено інформацію, що лікарський засіб «РЕСПИКС» у формі таблеток, вкритих плівковою оболонкою, in bulk №10000 у пакетах, реєстраційне посвідчення №UA/15550/01/01 та лікарський засіб «РЕСПИКС» у формі таблеток, вкритих плівковою оболонкою, по 10 таблеток у блістері, по 1 або 2, або 4 блістери у пачці з картону, реєстраційне посвідчення №UA/15549/01/01 є контрафактними товарами.

Імпортером вказаних товарів у митному реєстрі зазначено ТОВ «Органосін ЛТД».

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України «Про лікарські засоби» на територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу, що видається виробником, та ліцензії на імпорт лікарських засобів (крім АФІ), що видається імпортеру (виробнику або особі, що представляє виробника лікарських засобів на території України), у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 398 Митного кодексу України правовласник, який має підстави вважати, що під час переміщення товарів через митний кордон України порушуються чи можуть бути порушені його права на об`єкт права інтелектуальної власності, має право безоплатно подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, заяву про сприяння захисту належних йому майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності з метою реєстрації такого об`єкта у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 398 МК України встановлено, що після реєстрації об`єкта права інтелектуальної власності в митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, митні органи застосовують заходи щодо сприяння захисту прав інтелектуальної власності на підставі даних такого реєстру.

Приписами норми ч. 1 ст. 399 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган на підставі даних митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, виявляє товари, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності, їх митне оформлення призупиняється, а товари підлягають розміщенню на складі цього органу.

Позивач вказує, що оскільки реєстрація патенту України від 10.06.2011 № UA 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетил цистеїну» дозволила його власнику - відповідачу 1 створювати перешкоди у здійсненні господарської діяльності імпортера лікарського засобу «РЕСПИКС», чим порушило його права та законні інтереси, ТОВ «Органосін ЛТД» звернулося до суду з даним позовом про визнання патенту № UA 94805 недійсним.

Отже, предметом розгляду даної справи є визнання патенту України на винахід № UA 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну» (дата пріоритету - 27.10.2009) (далі - оспорюваний патент) недійсним, з огляду на невідповідність запатентованого винаходу умовам патентоздатності.

Частиною 1 статті 6 ЗУ "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" встановлюють, що правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об`єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. На визнання винаходу (корисної моделі) патентоздатним не впливає розкриття інформації про нього винахідником або особою, яка одержала від винахідника прямо чи опосередковано таку інформацію, протягом 12 місяців до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. При цьому обов`язок доведення обставин розкриття інформації покладається на особу, заінтересовану у застосуванні цієї частини. Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. При оцінці винахідницького рівня зміст заявок, зазначених у частині п`ятій цієї статті, до уваги не береться. Винахід (корисна модель) визнається промислово придатним, якщо його може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності.

Формула винаходу за патентом № UA 94805 складається з одного незалежного пункту формули винаходу, що викладено наступним чином:

1. Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями, що включає ацетилцистеїн як діючу речовину та допоміжні речовини - мікрокристалічну целюлозу, лактози моногідрат, магнію стеарат, який відрізняється тим, що містить другу діючу речовину амброксолу гідрохлорид і додатково допоміжні речовини - повідон, метилпарабен, пропілпарабен, кремнію діоксид колоїдний безводний, тальк, натрію крохмальгліколят, гіпромелозу, титану діоксид, макрогол, барвник жовтий захід, при співвідношенні компонентів, визначених в спірному патенті.

2. Лікарський засіб за п. 1, який відрізняється тим, що таблетку вкрито оболонкою.

Технічним результатом винаходу за патентом України № UA 94805 є «В основу винаходу поставлено задачу шляхом поєднання двох діючих речовин при певному співвідношенні у терапевтично ефективних дозах та сполучення з фармацевтично прийнятими допоміжними речовинами створити лікувальний засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями, який би давав можливість одержати лікувальний ефект при використанні меншої дози діючих речовин препарату і за менший часовий проміжок».

Для вирішення питання відповідності винаходу умовам патентоздатності необхідно володіти спеціальними знаннями, якими суд не володіє, а тому без висновку судової експертизи, що є належним засобом доказування, справа не може бути вирішена по суті.

ТОВ "ОРГАНОСІН ЛТД" до суду було подано висновок експерта № 21-ОВМ/18 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 27.12.2019 року.

Судовий експерт у висновку експерта № 21-ОВМ/18 дійшов висновку, що: Винахід за патентом України № 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну», зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на винаходи від 10.06.2011 р. не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень»; винахід за патентом України № 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну», зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на винаходи від 10.06.2011 р. не відповідає умові патентоздатності «промислова придатність».

Відповідно до п. 6.5.1.1. Правил розгляду заявки на винахід для встановлення промислової придатності винаходу перевіряють:

наявність у матеріалах заявки посилання на призначення заявленого об`єкта винаходу (для нових хімічних сполук - його можливе застосування);

наявність у первинних матеріалах заявки описаних засобів і методів, за допомогою яких можливе здійснення винаходу в тому вигляді, як він охарактеризований в будь-якому пункті формули. Якщо такі відомості в матеріалах заявки відсутні, допускається, щоб засоби і методи, на які є посилання в заявці, були описані в джерелах інформації, що стали загальнодоступними до дати пріоритету винаходу.

Крім цього, у разі здійснення винаходу за будь-яким пунктом формули, перевіряють, що реалізація вказаного заявником призначення дійсно можлива.

Згідно з п.6.5.1.2. якщо на дату пріоритету винаходу дотримані всі зазначені в пункті 6.5.1.1 вимоги, то охарактеризований у незалежному пункті формули винахід визнають як такий, що відповідає умові промислової придатності.»

Для відповіді на питання відповідності патенту № UA 94805 умові патентоздатності «промислова придатність» експерт проаналізував формулу та опис винаходу на наявність визначених вище відомостей та здійснено порівняння відомостей, що містяться у формулі та описі винаходу за патентом України № 94805. «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетил цистеїну», з умовами патентоздатності «промислова придатність». Дані наведено нижче в Таблиці № 6 висновку.

На підставі даних порівняння експерт дійшов висновку про відсутність у первинних матеріалах заявки на винахід описання засобів і методів, за допомогою яких можливе здійснення винаходу в тому вигляді, як він охарактеризований в 1 незалежному пункті та 2 залежному пункті формули винаходу. Крім того, первинними матеріалами заявки не підтверджена реалізація вказаного заявником призначення винаходу за патентом України № UA 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну». Відтак, патент України на винахід № UA 94805 від 10.06.2011 р. «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну» не відповідає умові патентоздатності промислова придатність.

Відповідно до ст. 98 ГПК України:

1. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

3. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

4. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

5. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

6. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

7. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Господарським судом встановлено, що висновок експерта № 21-ОВМ/18 від 27.12.2019 р., за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, відповідає вищенаведеним вимогам і не викликає сумнівів у його правильності, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта.

В той же час, відповідачами зі своєї сторони не було надано висновку експерта із висновками, що відрізняються від тих, що надані експертом у вищезазначеному дослідженні.

За таких обставин висновок експерта № 21-ОВМ/18 від 27.12.2019 р., за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, приймається судом в якості належного та допустимого доказу у справі.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що на дату подання заявки на видачу патенту України № 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну» не відповідав умовам надання правової охорони, встановленим ст. 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", а саме умовам патентоздатності «винахідницький рівень» та «промислова придатність».

За змістом приписів п. а) ч.1 ст. 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" права на винахід (корисну модель) можуть бути визнані в судовому порядку недійсними повністю або частково у разі невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону;

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" при визнанні прав на винахід (корисну модель) недійсними повністю або частково в судовому порядку НОІВ повідомляє про це у Бюлетені.

За наведених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсними права Мові Хелс ГМБХ на патент України на винахід № UA 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну», а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Органосін ЛТД" підлягають задоволенню.

Відповідачем 1 було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Обгрунтовуючи свою заяву про застосування строків позовної давності, позивач посилається на преюдиційний факт - обставини, встановлені рішенням суду у справі №910/17205/17 а саме, що в аналогічній справі №910/17205/17 позивач обгрунтував та довів суду, що строк позовної давності для звернення за захистом порушеного права у позивача пов`язаний з дією ліцензії АЕ № 637439 від 29.04.2015 і днем коли позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права є дата видачі ліцензії - 29.04.2015р., а, отже, з цього моменту почався перебіг позовної давності.

Суд зауважує, що ст.75 ГПК України звільняє від доказування обставин, встановлених рішенням суду в іншій господарській справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Водночас, під час розгляду справи №910/17205/17 щодо ТОВ «Органосін ЛТД» не були встановлені обставини моменту виникнення порушеного права патентом України від 10.06.2011 № UA 94805. Відтак, застосовувати положення ч.4 ст.75 ГПК України до обставини виникнення права звернення Позивача до суду у даній справі підстави відсутні.

У п.23 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.04.2019 року у справі №910/17205/17, суд вищої інстанції зазначви, що дата державної реєстрації патенту (дата публікації відомостей щодо Патенту у Державному реєстрі) не є єдино можливою, від якої здійснювалося б відрахування позовної давності, оскільки, як вбачається з установлених судами обставин справи, саме на ту дату та й певний час після неї Патентом не порушувалися будь-які права позивача і третьої особи у справі.

Відповідне порушення, виходячи із встановлених попередніми судовими інстанціями обставин, пов`язується із зазначеною вище забороною ввезення ЛЗ "Респикс Л®" згідно із заявою Мові Хелс ГмбХ про сприяння захисту майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності як контрафактного товару.

Як вбачається з тексту позовної заяви у даній справі право звернення до суду обгрунтовано тим, що за заявою представника правовласника - компанії «Мові Хелс ГМБХ» до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності 16 листопада 2016 року Державною фіскальною службою України включено винахід «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну», патент України від 10.06.2011 № UA 94805.

На підставі даної заяви до митного реєстру внесено інформацію, що лікарський засіб «РЕСПИКС» у формі таблеток, вкритих плівковою оболонкою, in bulk №10000 у пакетах, реєстраційне посвідчення №UA/15550/01/01 та лікарський засіб «РЕСПИКС» у формі таблеток, вкритих плівковою оболонкою, по 10 таблеток у блістері, по 1 або 2, або 4 блістери у пачці з картону, реєстраційне посвідчення №UA/15549/01/01 є контрафактними товарами.

Імпортером вказаних товарів у митному реєстрі зазначено ТОВ «Органосін ЛТД».

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується матеріалами справи, про вищезазначені обставини позивачу стало відомо з відповіді ДФС від 13.06.2017р. (копія міститься у матеріалах справи) на адвокатський запит від 06.06.2017 р., що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом.

Суд зазначає, що право на судовий захист виникає у особи лише після порушення її прав та охоронюваних законом інтересів зі сторони третіх осіб, у зв`язку з чим початок перебігу строку позовної давності належить відраховувати не від дати видачі патенту на винахід чи від дати видачі ліцензії, а від дати коли особа дізналась про порушення свого права третьою особою.

На переконання суду, строк позовної даності на момент подачі позову не сплив, а відтак, вимоги відповідача 1 Мові Хелс ГмбХ про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягають.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача 1 як власника патенту, що, за висновками суду, повинен бути визнаний недійсним.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними права Мові Хелс ГМБХ на патент України на винахід № UA 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну», зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на винаходи 10.06.2011 р.

3. Зобов`язати Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" (ідентифікаційний код: 31032378, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Глазунова, будинок 1) здійснити повідомлення у Бюлетені та внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи щодо визнання недійсними прав на патент України на винахід № UA 94805 «Лікарський засіб у формі таблетки з муколітичними та відхаркувальними властивостями на основі амброксолу та ацетилцистеїну».

4. Стягнути з компанії Мові Хелс ГМБХ (6340 Егеріштрассе, 35, Баар, Швейцарія) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Органосін ЛТД" (04112, місто Київ, вул. Ігоря Сікорського, буд. 8, ) 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.08.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко