Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
"10" серпня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/420/21
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.
секретар судового засідання: Русецька Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Транс Сервіс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Транс Сервіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД
про стягнення 216041,62 грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.07.2021р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " АТЗТ Транс Сервіс" 193661,10 грн. основного боргу; 10585,50 грн. пені; 2624,78 грн. 3% річних; 9170,24 грн. інфляційних втрат та 3240,62 грн. витрат по сплаті судового збору.

На адресу Господарського суду Житомирської області 29.07.2021р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Транс Сервіс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з доданими до неї доказами надання правничої допомоги та її розміру.

Ухвалою суду від 30.07.2021р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Транс Сервіс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу прийнято до провадження, судове засідання призначено на 10.08.2021р.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення ухвали суду від 30.07.2021р. на поштові адреси сторін та на електронну пошту позивача.

Згідно ч.4 ст.244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин, неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними в справі матеріалами.

Розглядаючи вимоги про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат.

Водночас, відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи свідчать, що позивачем з адвокатом Ковальчук Анною Сергіївною було укладено договір №1-03202122 від 22.03.2021р. про надання правової допомоги (а.с.83-85).

На підтвердження статусу адвоката надано оригінал ордеру серії ЧК №124045 від 01.04.2021р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.06.2018р. (а.с.23, 24).

23.03.2021р. сторони підписали додаток №2 до договору №1-03202122 від 22.03.2021р. про надання правової допомоги (а.с.86), згідно п.1 якогосторони встановили, що правова допомога, яка надається адвокатом замовнику по судовій справі складається з аналізу законодавства України та судової практики, написання позовної заяви, довідок, клопотань, заяв та інших дій, передбачених процесуальним законодавством, супроводження справи, у тому числі прийняття участі у судових засіданнях.

Вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Кількість затраченого часу та загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Вартість однієї години надання послуг становить 2000,00 грн., ПДВ не передбачено.

16.07.2021р. сторонами було підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2П (а.с.87).

В акті зазначено, що адвокатом були надані наступні послуги, пов`язані з розглядом справи №906/420/21 у господарському суді Житомирської області:

- аналіз законодавства України та судової практики - затрачено 2 год., вартість 4000,00 грн.;

- складання (написання) позовної заяви - 3 год., вартість 6000,00 грн.;

- проїзд до господарського суду Житомирської області та участь у судових засіданнях 25.05.2021р., 15.07.2021р. (в режимі відеоконференції) - 5,5 год., вартість 11000,00 грн.;

- складання (написання) довідки, клопотання, заяви - 2 год., вартість 4000,00 грн.

Загальна вартість послуг - 25000,00 грн.

Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, згідно до положень ст.126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, тобто виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України.

В судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція з даного питання викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Проаналізувавши наведений детальний опис наданих адвокатом послуг, суд вважає, що відображена у ньому інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.126 ГПК України, розподілу підлягають правничі витрати понесені сторонами саме в межах розгляду певної судової справи, в даному випадку господарської справи №906/420/21.

Перевіривши опис наданих правничих послуг, суд вважає, що послуга "Аналіз законодавства України та судової практики", на яку потрачено 2 години часу, охоплюються послугою "Складання (написання) позовної заяви", на написання якої адвокатом потрачено 3 години часу і в якій містяться посилання на відповідні норми права.

За таких обставин суд відмовляє в стягненні 4000,00 грн. витрат за послуги з аналізу законодавства України та судової практики.

Вказаного висновку суд дійшов, зокрема, врахувавши правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20.

Також, суд зазначає, що вартість послуги за представництво адвокатом інтересів позивача в судових засіданнях та проїзд до господарського суду Житомирської області в сумі 11000,00 грн. є непропорційною до предмета спору, а також з часом адвоката витраченим на представництво інтересів позивача, враховуючи, що адвокат прибула лише в одне судове засідання за місцезнаходженням суду - 25.05.2021р. і воно тривало 15 хв. (протокол судового засідання на а.с.46-47).

В судовому засіданні 15.07.2021р. адвокат приймала участь в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів (протокол судового засідання на а.с.70-71). Вказане судове засідання тривало 22 хвилини.

Щодо включення вартості часу, витраченого на проїзд адвоката до господарського суду Житомирської області слід вказати, що зазначені витрати не відносяться до витрат на професійну правничу допомогу, а компенсуються в порядку, передбаченому п.2 ч.2 ст.126 ГПК України, згідно якого розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В п. 2 додатку 2 до Договору № 1-03202122 про надання правової допомоги від 23.03.2021 сторони визначили, що до винагороди не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань та сплачуються замовником додатково на підставі виставленого адвокатом рахунку протягом 5 банківських днів з дня виставлення рахунку.

Заявником не подано доказів на підтвердження виставлення Товариству з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Транс Сервіс" рахунку на оплату витрат, пов`язаних з проїздом адвоката до суду.

Відносно послуг "складання (написання) довідки, клопотання, заяви", тривалість 2 год., вартістю 4000,00 грн., суд вказує, що представником позивача під час розгляду справи були подані клопотання про долучення до матеріалів справи документів, клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.34, 52, 55).

Вказані клопотання та заява є шаблонного типу і не являються документами правового характеру, для виконання яких потребуються значні зусилля та наявність яридичної освіти, а тому суд дійшов висновку, що в детальному описі послуг штучно завищено кількість годин, які адвокатом витрачено на надання професійної правничої допомоги.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку що заявлені витрати позивача на професійну правничу допомогу порівняно з предметом спору та складністю справи є неспіврозмірними та достатньо завищеними, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що справедливими, співрозмірними, а також пропорційними до предмета спору, є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., які включають в себе послуги з написання позовної заяви та участь в судових засіданнях, у зв`язку з чим саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на викладене, заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 8000,00 грн., в стягненні решти суми - 17000,00 грн. суд відмовляє.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (10007, м.Житомир, вул. Авіаторів, 9, ід. код 38267160)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Транс Сервіс" (08300, Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 84, ід. код 20583021):

- 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 16.08.21

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2,3 - сторонам (рек. з пов.)

- та на ел. пошту ІНФОРМАЦІЯ_1