УХВАЛА

м. Київ

11.08.2021Справа № 910/11020/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхова О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Корпорації "Будівельник"

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дяченка Сергія Станіславовича

у справі № 910/11020/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інфосистеми"

до Товариства з обережною відповідальністю "Подолжилбуд"

про стягнення заборгованості за Договором підряду в розмірі 471 249,60 грн.

Представники учасників судового процесу: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/11020/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/11020/20 від 26.05.2021, позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інфосистеми" заборгованість в розмірі 345 526 грн. 59 коп., 3% річних в розмірі 7 437 грн. 56 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 688 грн. 78 коп., пеню в розмірі 64 029 грн. 34 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 415 грн. 23 коп., в іншій частині позову відмовлено.

23.06.2021 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/11020/20 видано наказ.

07.04.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Корпорації «Будівельник» подано скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дяченка Сергія Станіславовича, згідно якої скаржник просить суд:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дяченка Сергія Станіславовича щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 25.06.2021 по виконавчому провадженню № 65917105 неправомірними;

- скасувати постанову про арешт майна боржника від 25.06.2021 ВП № 65917105 та зняти арешт з частки ТОВ «Подолжилбуд» у статутному капіталі Корпорації «Будівельник» в розмірі 25% в межах суми заборгованості за наказом Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 у справі № 910/11020/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інфосистеми" заборгованості в розмірі 345 526 грн. 59 коп., 3% річних в розмірі 7 437 грн. 56 коп., інфляційних втрат в розмірі 10 688 грн. 78 коп., пені в розмірі 64 029 грн. 34 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 6 415 грн. 23 коп., а всього до стягнення 434 097,50 грн., з урахуванням суми основної винагороди приватного виконавця в розмірі 43 409,75 грн., витрат у виконавчому провадженні в розмірі 69,00 грн. за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження, витрати на знаки поштової оплати (марки) - 130,00 грн., витрати на конверти - 10,00 грн., а всього до стягнення 477 716,31 грн.

Зазначена скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова про арешт майна боржника від 25.06.2021 ВП № 65917105 порушує права та інтереси Корпорації «Будівельник», оскільки згідно п. 1.13 та п. 1.14 Статуту скаржника, корпорація не несе відповідальності за зобов`язаннями учасників, а учасники не несуть відповідальність за зобов`язаннями корпорації, що також узгоджується з приписами ч. 4 ст. 123 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 розгляд скарги призначено на 11.08.2021.

10.08.2021 приватним виконавцем подано пояснення на скаргу.

У судове засідання 19.04.2021 представник скаржника з`явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, інші учасники судового процесу не з`явились.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги Корпорації "Будівельник" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дяченка Сергія Станіславовича, з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/11020/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/11020/20 від 26.05.2021, позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інфосистеми" заборгованість в розмірі 345 526 грн. 59 коп., 3% річних в розмірі 7 437 грн. 56 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 688 грн. 78 коп., пеню в розмірі 64 029 грн. 34 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 415 грн. 23 коп., в іншій частині позову відмовлено.

23.06.2021 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/11020/20 видано наказ.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" Ввиконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 531 Закону України "Про виконавче провадження особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обов`язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання банкам України відповідно до умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Стаття 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Виконавець пропонує іншим учасникам товариства (крім тих, які письмово відмовилися від свого переважного права щодо частки) придбати частку відповідно до статті 20 цього Закону.

Покупець повинен сплатити вартість частки протягом 10 днів з дня укладення договору купівлі-продажу. Виконавець передає частку покупцю протягом 10 днів з дня надходження оплати.

Якщо оплата, передбачена частиною шостою цієї статті, не буде здійснена у встановлений строк, договір купівлі-продажу вважається розірваним.

Якщо товариство не виконає обов`язків відповідно до частини другої чи третьої цієї статті, або учасники товариства не скористаються правом на придбання частки, або якщо договір купівлі-продажу вважатиметься розірваним відповідно до частини сьомої цієї статті, частка передається на реалізацію на аукціоні в загальному порядку.

25 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дяченком Євгенієм Станіславовичем прийнято постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 65917105, відповідно до якої, приватним виконавцем накладено арешт на частку ТОВ «Подолжилбуд» у статутному капіталі Корпорації «Будівельник» в розмірі 25% в межах суми заборгованості за наказом Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 у справі № 910/11020/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інфосистеми" заборгованості в розмірі 345 526 грн. 59 коп., 3% річних в розмірі 7 437 грн. 56 коп., інфляційних втрат в розмірі 10 688 грн. 78 коп., пені в розмірі 64 029 грн. 34 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 6 415 грн. 23 коп., а всього до стягнення 434 097,50 грн., з урахуванням суми основної винагороди приватного виконавця в розмірі 43 409,75 грн., витрат у виконавчому провадженні в розмірі 69,00 грн. за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження, витрати на знаки поштової оплати (марки) - 130,00 грн., витрати на конверти - 10,00 грн., а всього до стягнення 477 716,31 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГК України корпорацією визнається договірне об`єднання, створене на основі поєднання виробничих, наукових і комерційних інтересів підприємств, що об`єдналися, з делегуванням ними окремих повноважень централізованого регулювання діяльності кожного з учасників органам управління корпорації.

Об`єднання підприємств не відповідає за зобов`язаннями його учасників, а підприємства-учасники не відповідають за зобов`язаннями об`єднання, якщо інше не передбачено установчим договором або статутом об`єднання (ч. 4 ст. 123 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до п. 1.13 та п. 1.14 Статуту Корпорації «Будівельник» корпорація не несе відповідальності за зобов`язаннями її учасників, а учасники не несуть відповідальності за зобов`язаннями корпорації.

Однак, оскаржувана постанова обмежує права боржника - ТОВ «Подолжилбуд» на частку у в Корпорації «Будівельник», а не права Корпорації «Будівлеьник» на частку у ній же, а відтак не створює жодних обов`язків для Корпорації «Будівельник» та не обмежує її права, протилежного скаржником не доведено.

Суд зазначає, що суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи те, що оскаржувана постанова не порушує права скаржника та не суперечить приписам ч. 4 ст. 123 ГК України, які кореспондуються з п. 1.13 та п. 1.14 Статуту Корпорації «Будівельник», як про це помилково зазначає скаржник, оскільки доводи скаржника викладені у скарзі в обґрунтування поданої скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, суд відмовляє у задоволенні скарги Корпорації "Будівельник" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дяченка Сергія Станіславовича.

Керуючись ст. ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Корпорації "Будівельник" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дяченка Сергія Станіславовича відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 11.08.2021

Суддя О.А. Грєхова