Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Господарський суд Харківської області 13 серпня 2021 року м. Харків
справа № 922/2337/21
склад суду:суддя Бринцев О.В.
позивач:Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС"
відповідач: Акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "МЕГА- ГАРАНТ"
вимоги позивача:стягнення 18.171,99 грн
без виклику учасників справи

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач вважає, що внаслідок виплати страхового відшкодування власнику транспортного засобу (потерпілому), він отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду (винуватця), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між ПрАТ «СГ «ТАС» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту від 18.12.2019 №FO-00611811 (надалі Договір, т.I, а.с. 7-20), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску. Строк дії Договору встановлено з 19.12.2019 по 18.12.2020.

2.2. 12.09.2020 о 17:36 год. у м. Калуші по вул. Незалежності відбулась ДТП за участю транспортних засобів «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 12.09.2020 (т.I, а.с. 26).

2.3. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» на підставі полісу серії АР №0837591, що підтверджується витягом з МТСБУ (т.I, а.с. 45).

2.4. Власник транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , звернувся до позивача із заявою про настання події від 14.09.2020 (т.I, а.с. 21-22) та заявою про виплату страхового відшкодування від 17.09.2020 (т.I, а.с. 25), в якій просив перерахувати страхове відшкодування на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 .

2.5. Відповідно до рахунку від 15.09.2020 № НОМЕР_3 (т.I, а.с. 27), наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , складає 17.861,40 грн.

2.6. Позивач склав Страховий акт від 22.09.2020 №21256/09/920 (т.I, а.с. 37) згідно з яким пошкодження транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 16.231,40 грн з вирахуванням франшизи 1.630,00 грн (додаток №1 до страхового акту, т.I, а.с. 38).

2.7. На підставі складеного Страхового акту від 22.09.2020 №21256/09/920 позивач АТ «СГ «ТАС» сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 16.231,40 грн на рахунок ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 23.09.2020 №126339 (т.I, а.с. 39).

2.8. Позивач звернувся до відповідача (як особи, відповідальної за завдану шкоду) із заявою про виплату страхового відшкодування від 28.09.2020 вих. №02080/9220 (т.I, а.с. 40-41), в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 16.231,40 грн. Заява була отримана відповідачем 02.10.2020.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 16.231,40 грн, пені в розмірі 949,84 грн, 3% річних у сумі 214,78 грн та інфляційного збільшення в розмірі 775,97 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 526, 530, 610, 993 1166, 1187, 1191 ЦК України, статті 9, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", стаття 27 Закону України "Про страхування".

3.3. Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо відшкодування шкоди, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. У відзиві на позов відповідач зазначає, що позивачем при розрахунку суми страхового відшкодування, який повинен відшкодувати відповідач, мав бути застосований коефіцієнт фізичного зносу з огляду та те, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП перевищував 7 років.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.04.2021 з урахуванням малозначності справи №922/1051/21 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на таке ключове питання:

- Чи набув позивач прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування та в якому розмірі?

- Чи є підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму страхового відшкодування?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключове питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАБУТТЯ ПОЗИВАЧЕМ ПРАВ КРЕДИТОРА ТА ЙОГО РОЗМІР.

7.1. Позивач стверджує, що нього в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП. Оскільки відповідач є страховиком винної особи згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ серії АР №0837591, то позивач у межах понесених ним фактичних витрат, набув право вимоги до відповідача.

7.2. Суд погоджується з наведеними твердженнями позивача - у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

7.3. Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

7.4. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.5. Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.

7.6. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією (аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17).

7.5. Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов добровільного страхування наземного транспорту від 18.12.2019 №FO-00611811.

7.6. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

7.7. Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

7.8. За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

7.9. Статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

7.10. Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем АТ «СК «Мега-Гарант» з власником автомобіля «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_2 , полісу страхування цивільно-правової відповідальності серії АР №0837591, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

7.11. Зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та з огляду на те, що полісом серії АР №0837591 становлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 130.000,00 грн і франшизу в сумі 0,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 16.231,40 грн.

7.12. Щодо заперечень відповідача стосовно незастосування позивачем коефіцієнту фізичного зносу, суд зазначає наступне.

7.13. Положеннями статті 29, пункту 32.7. статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

7.14. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, далі - Методика).

7.15. Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с х (1- Е з), де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

7.16. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16).

7.17. Натомість, з пояснень позивача, викладених у відповіді на відзив, та рахунку від 15.09.2020 №РХ010894, виставленого ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що під час відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , не було здійснено заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові.

7.18. Відповідачем не надано належним чином обґрунтованих заперечень з приводу переліку пошкоджених деталей кузова автомобіля та невідповідності вартості зазначених у калькуляції матеріалів та виконаних робіт існуючим на час проведення ремонту цінам. Відтак, твердження відповідача про неврахування коефіцієнта фізичного зносу є безпідставними.

7.19. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.

7.20. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 16.231,40 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ЩОДО НАРАХУВАННЯ ПЕНІ, ВІДСОТКІВ РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ.

8.1. Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в розмірі 949,84 грн; 3% річних у сумі 214,78 грн, а також інфляційних втрат у розмірі 775,97 грн, нарахованих за період з 30.12.2020 по 08.06.2021.

8.2. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.3. Вказана норма визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов`язання є грошовими.

8.4. Статтею 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

8.5. Таким чином, правовідносини, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини з відшкодування шкоди в порядку суброгації, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням і зважаючи на таку юридичну природу, на них також поширюється дія положень частини другої статті 625 ЦК України.

8.6. Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

8.7. Згідно з пунктом 36.5. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

8.8. Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

8.9. Перевіривши надані розрахунки пені, 3% річних ті інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем невірно визначено дату, з якої відповідач прострочив виплату страхового відшкодування.

8.10. Так, з наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що Заяву про виплату страхового відшкодування від 28.09.2020 вих. №02080/9220 відповідач отримав 02.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Тому останній днем виплати з урахуванням статті 253 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок) є 31.12.2020. А отже днем прострочення виплати страхового відшкодування є 01.01.2021.

8.11. Здійснивши перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що їх арифметично вірний розмір за період з 01.01.2021 по 08.06.2021 становить 939,20 грн, 212,12 грн та 997,07 грн відповідно. При цьому інфляційні втрати підлягають стягненню в сумі, котра не виходить за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України), а саме 775,97 грн.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

9.1. Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача (стягнення страхового відшкодування в розмірі 16.231,40 грн, пені в розмірі 939,20 грн, 3% річних у сумі 212,12 грн та інфляційного збільшення в розмірі 775,97 грн).

9.2. В частині стягнення пені в розмірі 10,64 грн та 3% річних у сумі 2,66 грн суд відмовляє.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.268,34 грн у даній справі покладаються на відповідача, в решті (1,66 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова Компанія «Мега-Гарант» (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, )

- страхове відшкодування в розмірі 16.231,40 грн;

- пеню в розмірі 939,20 грн;

- 3% річних у сумі 212,12 грн;

- інфляційне збільшення в розмірі 775,97 грн;

- витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.268,34 грн.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.08.2021.

Суддя Бринцев О.В.