ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2021 р. Справа № 924/1380/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця Мединської Тетяни Олександрівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі"

про стягнення 20 740,00 доларів США

Представники сторін:

від позивача - Шкуратов П.С.;

від відповідача - не з`явився.

У судовому засіданні 10.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

24.12.2020 до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Мединської Тетяни Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі" про стягнення 20 740,00 доларів США за неналежне виконання контракту (договору поставки) №23/12/19 від 23.12.2019.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 28.12.2020 позовну заяву залишено без руху надавши заявнику строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків виявлених у позовній заяві з доданими документами.

На виконання вищевказаної ухвали, 04.01.2021 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 20 липня 2021 року. Окрім того, повідомлено, що у разі необхідності наступні судові засідання у справі будуть призначені на 10.08.2021 та 31.08.2021.

При прийнятті справи до розгляду судом встановлено, що позов подано до іноземної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі", 6200, Грузія, м. Кобулеті, вул. Шота Руставелі, 162, кв. 38, з огляду на що судом застосовано норми ст. 367 ГПК України (звернення господарських судів із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави).

За наслідками вказаних дій судом зупинено провадження у справі на період вручення документів відповідачу, але не пізніше 20 липня 2021 року.

01.07.2021 року на адресу суду надійшли матеріали складені на виконання судового доручення про вручення документів ТОВ "Контурі" 28.04.2021 року, які надійшли від компетентного суду Республіки Грузія.

Ухвалами суду від 20.07.2021 року поновлено провадження у справі №924/1380/20, закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1380/20 до судового розгляду по суті на 10.08.2021.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі" про стягнення 20 740,00 доларів США за неналежне виконання умов контракту №23/12/19 від 23.12.2019.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що фізичною особою - підприємцем Мединською Тетяною Олександрівною передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Контурі" отримано товару на загальну суму 25 740,00 доларів США, що підтверджується специфікацією №1 від 23.12.2019, товарно-транспортною накладною СМR №1031924 від 27.12.2019 та митною декларацією UA401160/2019/403021 від 27.12.2019. Проте відповідач, умов контракту №23/12/19 від 23.12.2019 не виконав здійснивши лише часткову оплату товару на суму 5 000,00 доларів США, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 20 740,00 доларів США. За стягненням якої ФОП Мединська Т.О. звернулася до Господарського суду Хмельницької області.

Представник позивача в судовому засіданні 10.08.2021 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 10.08.2021 не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною 1 ст. 367 ГПК України визначено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Cудове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок вручення документів юридичним особам, які утворені відповідно до законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої вони знаходяться (Республіка Грузія) регулюється Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 09.01.1995 (дата набуття чинності 05.11.1996).

Враховуючи, що відповідач є нерезидентом та достовірної інформації щодо наявності на території України офіційно зареєстрованих представництв на момент відкриття провадження у справі суд не мав, судом було здійснено повідомлення відповідача в порядку, передбаченому чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 368 ГПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що додано до нього, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Відповідно до ст. ст. 5, 6 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого Україною 22.11.1995р., прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або російську мову. Переклад засвідчується офіційним перекладачем або нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони. Документи, що надсилаються установами юстиції та іншими установами в порядку надання правової допомоги, повинні бути засвідчені підписом компетентної особи та скріплені гербовою печаткою запитуючої установи.

При здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше (ст. 4 Договору).

Якщо установа юстиції, до якої звернене доручення, не компетентна його виконати, вона пересилає доручення компетентній установі юстиції та повідомляє про це установу, від якої виходить доручення. У випадку одержання відповідного клопотання, установа юстиції, до якої звернене доручення, повідомляє установу, від якої виходить доручення, про час та місце виконання доручення. Після виконання доручення установа юстиції, до якої звернене доручення, надсилає документи установі, від якої виходить доручення; у тому випадку, коли правова допомога не могла бути надана, запитувана установа юстиції повертає доручення та повідомляє про обставини, що перешкоджають його виконанню (ч.2,3,4 ст. 8 Договору).

Згідно ст.ст. 9,10 Договору запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, що підлягають врученню, складені на її мові або забезпечені завіреним перекладом. У тих випадках, коли документи складені не мовою запитуючої Договірної Сторони або не забезпечені перекладом, вони вручаються одержувачу, якщо він згоден добровільно їх прийняти. У проханні про вручення повинні бути вказані точна адреса одержувача та найменування документу, який підлягає врученню. Якщо вказана у проханні про вручення адреса виявилась неповною або неточною, запитувана установа згідно зі своїм законодавством вживає заходи для установлення адреси. Підтвердження вручення документів оформлюється відповідно до правил, що діють на території запитуваної Договірної Сторони. У підтвердженні повинні бути зазначені час і місце вручення, а також особа, якій вручено документ.

За таких обставин, для належного повідомлення відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі", 6200, Грузія, м. Кобулеті, вул. Шота Руставелі, 162, кв. 38, про дату, час та місце слухання справи, судом було зобов`язано позивача - фізичну особу - підприємця Мединську Тетяну Олександрівну здійснити переклад ухвали від 11.01.2021 року та Доручення про вручення документів у цивільній справі грузинською мовою для подальшого їх направлення Міністерству юстиції Грузинської республіки з метою вручення відповідачу.

01.02.2021 року позивачем на виконання вимог ухвали суду від 11.01.2021 року надано суду (вх.№05-22/955/21) посвідчений нотаріусом переклад на грузинську мову вказаної ухвали господарського суду Хмельницької області по справі №924/1380/20 та доручення про вручення документів у цивільній справі у двох примірниках.

02.02.2021 року Господарським судом у Хмельницькій області направлено вищевказані документи для вручення відповідачу до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Згідно супровідного листа від 08.02.2021 року №668-2021/9-16-14/623-2021 Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було направлено доручення Господарського суду Хмельницької області суду для вручення відповідачу судових документів до Міністерства юстиції України для направлення до компетентного органу Республіки Грузія.

01.07.2021 року від Центрально-Західного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до суду надійшли матеріали складені на виконання доручення суду про вручення документів ТОВ "Контурі", отримані від компетентного суду республіки Грузія, згідно яких відповідач отримав документи (ухвалу суду від 11.01.2021 року) - 28.04.2021 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 924/1380/20.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/1380/20 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

23 грудня 2019 року між фізичною особою - підприємцем Мединською Тетяною Олександрівною (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Контурі" (покупець) був укладений контракт №23/12/19.

Відповідно до пункту 1.1. контракту постачальник зобов`язується поставити наступне обладнання: вживане згідно специфікації (далі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного контракту.

Згідно з пунктом 2.2. контракту ціна товару складає 25 740,00 доларів США.

Пунктом 4.4. сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом покупця (перевізника) на умовах FСА - м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, згідно Інкотермс - 2010.

Право власності на товар поставлений за контрактом, а також ризик пошкодження чи випадкового знищення товару переходять від постачальника до покупця після завантаження товару на транспортний засіб та передачі відвантажувальних документів покупцю (або його представнику, включаючи перевізника) (п. 4.6. контракту).

Одночасно з поставленим товаром постачальник зобов`язаний надати покупцю наступні документи: рахунок - фактуру з обов`язковим зазначенням країни походження, виробника, заводського номеру, року випуску товару, умов поставки, номеру контракту, погоджену специфікацію, митну декларацію, СМR (пункт 4.8. контракту).

Постачальник здійснює відвантаження товару в термін не пізніше 10 календарних днів з дня здійснення покупцем попередньої оплати за товар в розмірі 3 000,00 доларів США, але не несе відповідальності в разі невчасно наданого транспорту для відвантаження (пункт 4.9. контракту).

Відповідно до пунктів 5.1., 5.4., 5.5. контракту, покупець здійснює оплату товару в доларах США. Постачальник направляє рахунок-фактуру, який є підставою для оплати покупцем. Покупець здійснює оплату за товар на умовах стовідсоткової попередньої оплати: три тисячі доларів США - протягом 5 банківських днів з моменту отримання покупцем рахунку-фактури і решту суми рівними частинами протягом десяти місяців кожного 10 числа місяця, але не порушуючи умов договору і законодавства.

Згідно з пунктом 9.5. контракту в разі не врегулювання спірних питань в процесі переговорів, всі спори вирішуються в суді за місцезнаходження відповідача.

Контракт вступає в законну силу та є обов`язковим для його виконання сторонами з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року, в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами обов`язків за даним контрактом (пункт 11.1. контракту).

Відповідно до пункту 12.1. контракт складений на російські мові в 2 (двох) примірниках ідентичного змісту, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони. Контракт підписаний сторонами за допомогою засобів факсимісьного зв`язку, має юридичну силу для сторін. Кожна із сторін має право виготовити необхідну їй кількість копій контракту.

Згідно з пунктом 12.2. контракту, всі зміни та доповнення до даного контракту дійсні лише у випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін. Зміни і доповнення контракту, підписані за допомогою засобів факсимільного зв`язку мають однакову юридичну силу та є обов`язковими для виконання сторонами.

Контракт підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

27 серпня 2020 року сторони уклали додаткову угоду №1 до контракту №23/12/19 від 23.12.2019 року, якою внесли зміни до пункту 9.5. та виклали його в наступній редакції: "У випадку не врегулювання спірних питань в процесі переговорів, всі спори вирішуються за місцезнаходженням постачальника в Господарському суді Хмельницької області відповідно до законодавства України."

Додаткова угода №1 від 27.08.2020 року підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

Відповідно до специфікації №1 від 23.12.2019 до контракту №23/12/19 від 23.12.2019 року сторони визначили кількісні, якісні характеристики товару, його комплектність та вартість - 25 740,00 доларів США. Специфікація підписана представниками сторін та скраплена їх печатками.

23.12.2019 постачальник виставив покупцю рахунок-фактуру №1 від 23.12.2019 до контракту №23/12/19 від 23.12.2019 на суму 25 740,00 доларів США.

Згідно товарно-транспортної накладної СМR №1031924 товар було передано перевізнику 27.12.2019.

Згідно митної декларації UА401160/2019/403012 від 27.12.2019 завантажено товар обладнання для переробки молока передбачене специфікацією №1 до контракту.

Покупець здійснив оплату поставленого товару 26 грудня 2019 року на суму 3000 доларів США, згідно меморіального ордеру №26120360FС та 13 лютого 2020 року на суму 2000 доларів США згідно меморіального ордеру №.

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 20 740,00 доларів США заборгованості за поставлений товар за контрактом №23/12/19 від 23.12.2019 року.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом п. 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Сторони у контракті №23/12/19 від 23.12.2019 року (згідно змін внесених додатковою угодою №1 від 27.08.2020) (п. 9.5.) домовились, що у випадку не врегулювання спірних питань в процесі переговорів, всі спори вирішуються за місцезнаходженням постачальника в Господарському суді Хмельницької області відповідно до законодавства України.

Домовленості, які передбачені у договорі (контракті) не суперечать "Угоді про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" укладеній в Києві 20.03.1992 року, яка ратифікафана Україною та Грузією, ст.43, ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства та умови контракту №23/12/19 від 23.12.2019 року укладеного між сторонами даний спір підвідомчий господарському суду Хмельницької області.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з абз.2 ч.1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 3 ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) - це домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2019 року між фізичною особою - підприємцем Мединською Тетяною Олександрівною (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Контурі" (покупець) укладено контракт №23/12/19 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити наступне обладнання: вживане згідно специфікації (далі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного контракту (п. 1.1. контракту).

Контракт вступає в законну силу та є обов`язковим для його виконання сторонами з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року, в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами обов`язків за даним контрактом (пункт 11.1. контракту).

З наявних умов контракту випливає, що він за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 2.2. контракту ціна товару складає 25740,00 доларів США.

Пунктом 4.4. сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом покупця (перевізника) на умовах FСА - м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, згідно Інкотермс - 2010.

Постачальник здійснює відвантаження товару в термін не пізніше 10 календарних днів з дня здійснення покупцем попередньої оплати за товар в розмірі 3 000,00 доларів США, але не несе відповідальності в разі невчасно наданого транспорту для відвантаження (пункт 4.9. контракту).

Право власності на товар поставлений за контрактом, а також ризик пошкодження чи випадкового знищення товару переходять від постачальника до покупця після завантаження товару на транспортний засіб та передачі відвантажувальних документів покупцю (або його представнику, включаючи перевізника) (п. 4.6. контракту).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 25 740,00 грн., що підтверджується: специфікацією №1 від 23.12.2019, товарно-транспортною накладною СМR №1031924 від 27.12.2019 та митною декларацією UA401160/2019/403021 від 27.12.2019.

Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості поставленого позивачем товару матеріали справи не містять. Отже, факт поставки товару визнається підтвердженим.

У ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до пунктів 5.1., 5.4., 5.5. контракту, покупець здійснює оплату товару в доларах США. Постачальник направляє рахунок-фактуру, який є підставою для оплати покупцем. Покупець здійснює оплату за товар на умовах стовідсоткової попередньої оплати: три тисячі доларів США - протягом 5 банківських днів з моменту отримання покупцем рахунку-фактури і решту суми рівними частинами протягом десяти місяців кожного 10 числа місяця, але не порушуючи умов договору і законодавства.

23.12.2019 постачальник виставив покупцю рахунок-фактуру №1 від 23.12.2019 до контракту №23/12/19 від 23.12.2019 на суму 25 740,00 доларів США.

В подальшому, покупець здійснив оплату за поставлений товар частково в розмірі 5000,00 доларів США, а саме: 26 грудня 2019 року на суму 3000 доларів США, згідно меморіального ордеру №26120360FС та 13 лютого 2020 року на суму 2000 доларів США згідно меморіального ордеру №.

Докази добровільного погашення відповідачем заборгованості у розмірі 20 740,00 доларів США за контрактом №23/12/19 від 23.12.2019 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на доведеність порушення відповідачем зобов`язання з повної оплати товару за контрактом №23/12/19 від 23.12.2019, відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем 20 740,00 доларів США, суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення 20 740,00 доларів США основного боргу правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

За вказаних вище обставин у своїй сукупності, враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими та відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 252, 366 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця Мединської Тетяни Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі" про стягнення 20 740,00 доларів США, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Контурі" (6200, Грузія, м. Кобулеті, вул. Шота Руставели, 162, кв. 38, ідн. код 446976425) на користь Фізичної особи - підприємця Мединської Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 20 740,00 доларів США заборгованості та 8850,80 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 13.08.2021.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - АДРЕСА_1 . - простим.

3 - відповідачу - 6200, Грузія, м. Кобулеті, вул. Шота Руставели, 162, кв. 38 - згідно процедури передбаченої розділом ІХ ГПК України.

відповідачу - ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1