РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2021Справа № 910/4421/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегери А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва

до 1. Благодійного фонду "Три тисячі"

2. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Київська міська рада

про визнання права, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування записів у Поземельній книзі,

За участю представників учасників справи:

від позивача: Вінніченко Т.В. за довіреністю № 430 від 31.03.2021;

від відповідача-1: Табачинський В.О. за довіреністю № 01/04/2021 від 01.04.2021;

від відповідача-2: Попадюк М.Д. (згідно з Положенням);

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Благодійного фонду "Три тисячі" (далі - відповідач-1) та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі - відповідач-2) про:

- визнання права позивача на отримання у постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва земельних ділянок орієнтовними площами 0,77 га, 1,59 га, 1,57 га, 14,77 га, 2,26 га, 2,01 га, 1,93 га, 3,89 га, 8,93 га, 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) та право відкоригувати площу земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, поруч з парком культури та відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка", площею 2,1632 га;

- скасування записів у Поземельній книзі, зобов`язавши Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року позовну заяву Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва залишено без руху та надано останньому строк для усунення недоліків.

30.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва подано заяву про усунення недоліків.

Зважаючи на викладене, ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі № 910/4421/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.04.2021 року.

21.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Благодійного фонду "Три тисячі" від 19.04.2021 року на позовну заяву, в якому останній частково погодився з доводами, викладеними Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва у позовній заяві, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001 та відведення її для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва площею 49,5 га, до якого увійшла і вищевказана сформована земельна ділянка в границях існуючих меж, за умови, що частина зазначеної сформованої земельної ділянки, яка понад 15 років використовується відповідачем-1 (орієнтовний розмір 0,03-0,04 га), залишиться в його користуванні, і якщо позивачем буде відкоригована площа земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою, згідно з наданим дозволом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва, за винятком вищезазначеної частини земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001.

21.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 19.04.2021 року про відкладення розгляду справи на іншу дату.

26.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 21.04.2021 року № 9-26-0.42-1958/2-21 на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти вимог позивача з огляду на те, що на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки позивач не отримав дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою. Відтак, державна реєстрація спірної земельної ділянки, за твердженням відповідача-2, здійснена у спосіб, у межах та відповідно до вимог чинного законодавства України, тоді як Державний кадастровий реєстратор своїми діями жодним чином не порушив прав та інтересів позивача. Крім того, відповідач-2 вказав, про відсутність, на його думку, правових підстав, визначених частиною 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", для скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки. Більше того, у разі здійснення такого скасування до Поземельної книги відомості про скасування державної реєстрації земельної ділянки не вносяться, тоді як така Поземельна книга у вказаному випадку закривається.

Крім того, 26.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 21.04.2021 року № 9-26-0.42-1955/2-21, в якому відповідач-2 просив суд залучити Київську міську раду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У підготовчому засіданні 27.04.2021 року судом встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзиви на позовну заяву - до 07.05.2021 року, встановлено відповідачам строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - до 24.05.2021 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 28.05.2021 року. Крім того, цією ухвалою до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено Київську міську раду.

11.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 07.05.2021 року № 719 на відзив Благодійного фонду "Три тисячі" на позовну заяву (відправлена позивачем на адресу суду засобами поштового зв`язку 07.05.2021 року), в якій позивач не погодився з позицією відповідача-1 щодо зобов`язання Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва відкоригувати площу спірної земельної ділянки з огляду на те, що така пропозиція фактично є самостійною вимогою, пред`явленою відповідачем-1 до позивача у даній справі всупереч вимогам чинного господарського процесуального законодавства.

Крім того, 11.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 07.05.2021 року № 718 на відзив Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на позовну заяву (відправлена позивачем на адресу суду засобами поштового зв`язку 07.05.2021 року), в якій позивач вказав на те, що реєстрація спірної земельної ділянки порушує його права, а підставою для скасування такої реєстрації є відповідне рішення суду. Крім того, позивач наголосив, що з моменту реєстрації спірної ділянки у 2014 році відповідачем-1 не було вчинено необхідних дій для реєстрації його речових прав на означену земельну ділянку.

20.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Київської міської ради від 17.05.2021 року № 08/230-904, в яких третя особа результат вирішення даного спору віднесла на розсуд суду та просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Крім того, у вказаних поясненнях Київська міська рада просила суд здійснювати розгляд справи без участі її уповноваженого представника.

24.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Благодійного фонду "Три тисячі" про відкладення підготовчого засідання у даній справі на іншу дату, обґрунтоване тимчасовою втратою працездатності представником відповідача-1.

26.05.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 19.05.2021 року № 19-26-0.42-2393/2-21 на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач-2 навів додаткові аргументи на спростування обґрунтованості позовних вимог Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва.

У підготовчому засіданні 28.05.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.06.2021 року.

У підготовчому засіданні 08.06.2021 року з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, судом, з урахуванням положень статей 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі № 910/4421/21 на 30 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2021 підготовче провадження у справі № 910/4421/21 закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 16.06.2021 року.

У судовому засіданні 16.06.2021 року оголошувалася перерва до 14.07.2021 року.

Разом із тим, судове засідання у вказаній справі, призначене на 14.07.2021 року, не відбулося, у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності суддею Ломакою В.С.

У зв`язку з наведеними обставинами, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року судове засідання у справі № 910/4421/21 призначено на 04.08.2021 року.

У судовому засіданні 04.08.2021 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача-1 погодився з позовними вимогами щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001 за умови, що частина зазначеної сформованої земельної ділянки, яка понад 15 років використовується відповідачем-1 (орієнтовний розмір 0,03-0,04 га), залишиться в його користуванні.

Представник відповідача-2 проти задоволення вимог Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 21.04.2021 року № 9-26-0.42-1958/2-21 та запереченнях від 19.05.2021 року № 19-26-0.42-2393/2-21.

Київська міська рада явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання 04.08.2021 року не забезпечила, проте, відповідно до змісту письмових пояснень третьої особи від 17.05.2021 року № 08/230-904, просила здійснювати розгляд справи без участі її представника.

У судовому засіданні 04.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням ІІ сесії VIII скликання Київської міської ради від 06.10.2016 року № 244/1248 Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка згідно з планом-схемою (додаток до рішення) (К-26549).

На підставі вищевказаного рішення Київської міської ради до складу зазначеного проекту фактично увійшла, зокрема, сформована земельна ділянка з кадастровим номером :78:215:0001, щодо якої 22.12.2014 року державним кадастровим реєстратором здійснено державну реєстрацію на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Благодійному фонду "Три тисячі" для створення озеленених територій загального користування (цільове призначення: 07.01. Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; категорія земель: землі рекреаційного призначення).

Про існування наведених обставин позивач дізнався з отриманого від Благодійного фонду "Три тисячі" листа від 19.08.2020 року № 7, в якому відповідач-1 повідомив Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва про наявність конфлікту інтересів між вказаними сторонами та Київською міською радою, якою було прийнято рішенням від 06.10.2016 року № 244/1248 за наявності чинної державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001.

Обґрунтовуючи пред`явлені позовні вимоги, Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва посилалося на те, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020, інформація про зареєстровані права на земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0001 у Державному земельному кадастрі відсутня, Київська міська рада рішень про передачу (надання) означеної земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001 площею 2,1632 га у власність чи користування для створення озеленених територій загального користування поруч з парком культури і відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка" в Оболонському районі м. Києва не приймала.

У той же час, наявність кадастрового номера :78:215:0001 на частину земельної ділянки, яка увійшла до складу проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка, за твердженням позивача, перешкоджає йому реалізувати своє право на отримання у постійне користування всієї земельної ділянки площею 49,5 га (парк "Оболонь" - 42,37 га, урочище Наталка - 7,13 га).

Відтак, без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва втрачає можливість відкоригувати площу земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого останньому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка згідно з планом-схемою, яка є додатком до рішення третьої особи від 06.10.2016 року № 244/1248.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення даного позову з огляду на наступне.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі статтею 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 1861 Земельного кодексу України (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Положеннями статті 791 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. А також шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

За умовами частини 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 1 статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про Державний земельний кадастр" об`єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць; обмеження у використанні земель; земельна ділянка.

Статтею 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі (частини 1, 2 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Аналогічні за змістом положення містяться у частині 9 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", за якими при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 791 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі відповідного проекту землеустрою від 12.06.2014 року щодо відведення Благодійному фонду "Три тисячі" (умови надання (передачі): в оренду) земельної ділянки площею 2,1632 га, розташованої поруч з парком культури та відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка", для створення озеленених територій загального користування, беручи до уваги позитивний висновок Головного управління Держземагентства у м. Києві від 29.08.2014 року № 19-26-0.3-4623/2-14 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також враховуючи відсутність у межах цієї ділянки інших зареєстрованих в Державному земельному кадастрі та оформлених у власність/користування земельних ділянок, 22.12.2014 року державним кадастровим реєстратором Головного правління Держземагентства у м. Києві здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,1632 га з кадастровим номером :78:215:0001 (цільове призначення: 07.01. Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; категорія земель: землі рекреаційного призначення).

Водночас рішенням ІІ сесії VIII скликання Київської міської ради від 06.10.2016 року № 244/1248 Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка згідно з планом-схемою (додаток до рішення) (К-26549).

Судом встановлено, що до складу зазначеного проекту фактично увійшла сформована земельна ділянка з кадастровим номером :78:215:0001 (її частина), що підтверджується наявними у матеріалах справи документами і графічними матеріалами, а також не заперечувалося учасниками справи під час її розгляду.

Рішення Київської міської ради від 06.10.2016 року № 244/1248 на час розгляду та вирішення даного спору є чинним, докази скасування чи визнання його недійсним, а також оспорювання учасниками справи чи іншими особами, у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість посилань позивача на те, що наявність кадастрового номера :78:215:0001 на частину земельної ділянки, яка увійшла до складу проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка, перешкоджає йому реалізувати своє право на отримання у постійне користування всієї земельної ділянки площею 49,5 га на підставі чинного рішення третьої особи.

Отже, без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва втрачає можливість відкоригувати площу земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого останньому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка згідно з планом-схемою, яка є додатком до рішення третьої особи від 06.10.2016 року № 244/1248 (чинного на час виникнення спірних правовідносин та розгляду даної справи в суді).

При цьому, наявність у позивача права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка згідно з планом-схемою, яке фактично не оспорюється та визнається як уповноваженим суб`єктом у сфері земельних відносин, який виконує повноваження власника цієї ділянки від імені відповідної територіальної громади - Київською міською радою, так і фактичним користувачем суміжної спірної земельної ділянки - відповідачем-1, є визначальним для розгляду і вирішення цієї справи.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок).

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 114 Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

У даному випадку, на день прийняття Київською міською радою рішення від 06.10.2016 року № 244/1248 підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, прямо передбачені частиною 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пунктом 114 Порядку у вищенаведеній редакції, були відсутні. Разом із цим, наявність державної реєстрації такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у даному випадку, захист прав позивача у позасудовому порядку неможливий, оскільки законодавством встановлено право державного реєстратора щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки виключно у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок, або якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, однак, вказані обставини не можуть обмежувати право позивача на захист своїх законних інтересів.

Так, відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. За умовами статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У свою чергу, обов`язковість рішення суду, серед іншого закріплено у статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Наведені у частині 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункті 114 Порядку випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки розраховані на відсутність спірних правовідносин та не можуть обмежувати право особи на захист своїх прав та законних інтересів у разі виникнення спору щодо реєстрації земельної ділянки за іншою особою.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У зв`язку із цим, суд зазначає, що судове рішення є самостійною підставою для скасування державної реєстрації земельних ділянок і відсутність цієї підстави (на час прийняття Київською міською радою рішення від 06.10.2016 року № 244/1248) в переліку підстав для скасування державної реєстрації земельних ділянок, передбачених законом, не відміняє обов`язковості виконання судового рішення, тоді як наявність спірного запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001 порушує права та законні інтереси позивача.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року в справі № 917/751/19.

Більше того, 09.10.2020 року Кабінет Міністрів України вніс зміни до Порядку, відповідно до яких державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором у разі прийняття судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили. В такому випадку реєстратор повідомляє про скасування особу, за заявою якого була проведена реєстрація ділянки, а в разі наявності речових прав на нього - суб`єктів таких прав.

Суд також звертає увагу на те, що аналогічні за змістом зміни були внесені й до статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Так, відповідно до частини 10 цієї статті Закону (в редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019) державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Враховуючи наведені приписи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заперечень відповідача-2 проти позову, які зводяться до відсутності правових підстав, визначених частиною 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", для скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки.

У той же час, як було зазначено вище, відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020, інформація про зареєстровані речові права (у тому числі відповідача-1) на земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0001 у Державному земельному кадастрі відсутня, Київська міська рада рішень про передачу (надання) означеної земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001 площею 2,1632 га у власність чи користування для створення озеленених територій загального користування поруч з парком культури і відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка" в Оболонському районі м. Києва з 22.12.2014 року до моменту звернення Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва до господарського суду міста Києва з цим позовом та розгляду і вирішення його по суті не приймала.

Докази, які свідчать про наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0001 об`єктів нерухомості, а також документи, які підтверджують реєстрацію речових прав на такі об`єкти нерухомого майна за певними особами, у матеріалах справи також відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що внаслідок скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001 не будуть порушені речові права третіх осіб, зокрема відповідача-1, на вказану ділянку (беручи до уваги, в тому числі, зміст відзиву Благодійного фонду "Три тисячі" на позовну заяву).

Судом також враховано, що з 22.12.2014 року відповідачем-1 не було вчинено активних дій, необхідних для отримання в оренду (що відповідає умовам надання відповідачу-1 цієї ділянки згідно з проектом землеустрою від 12.06.2014 року) та проведення реєстрації будь-яких речових прав на спірну земельну ділянку.

Більше того, під час розгляду даної справи Благодійний фонд "Три тисячі" не заперечував проти скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, зазначивши лише про своє бажання залишити у фактичному користуванні частину вже сформованої земельної ділянки орієнтовним розміром 0,03-0,04 га, яка понад 15 років використовується відповідачем-1.

Так, при вирішенні даного спору судом прийнято до уваги наведені посилання відповідача-1, а також враховано, що згідно з наявними у матеріалах справи документами позивачу на підставі рішення Київської міської ради від 06.10.2016 року № 244/1248 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва не на всю спірну земельну ділянку площею 2,1632 га, а лише на її частину, що виключає подальше оформлення позивачем та передачу йому в користування всієї ділянки з кадастровим номером :78:215:0001 та свідчить про наявність у відповідача-1 потенційної можливості надалі використовувати частину цієї ділянки, яка не входить до складу переданих позивачу земель, а також оформити права на неї з дотриманням процедури, передбаченої чинним земельним законодавством України.

Посилання відповідача-2 на те, що на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки позивач не отримав дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою, а також твердження про те, що державна реєстрація спірної земельної ділянки здійснена у спосіб, у межах та відповідно до вимог чинного законодавства України, не спростовує обґрунтованості вимог позивача про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001, з урахуванням встановлених судом обставин цієї справи (у тому числі порушення прав позивача на отримання у постійне користування всієї земельної ділянки площею 49,5 га) та правової позиції відповідача-1 щодо суті даного спору.

З огляду на викладені заперечення відповідача-2, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом спору в цій справі є не дії державного кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001, а забезпечення можливості отримати Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва в подальшому у користування земельну ділянку саме тієї площі та розміщення, які вказані позивачем.

Відтак, скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, поруч з парком культури та відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка", площею 2,1632 га, не призведе до порушення, оспорювання чи невизнання певних прав відповідача-2, оскільки останній, враховуючи його правовий статус, не є безпосереднім учасником спірних земельних правовідносин та не наділений відповідними цивільними правами.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що метою даного позову є захист права Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва на безперешкодне розроблення проекту землеустрою та відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь", а також отримання у подальшому в користування сформованої земельної ділянки тієї площі та розміщення, які вказані позивачем та визначені у рішенні Київської міської ради від 06.10.2016 року № 244/1248.

Відтак, під час розгляду та вирішення даного спору перевірці та встановленню підлягають факти та обставини, пов`язані з наявністю підстав, зокрема, для скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки, у зв`язку з настанням обставин, на які посилається позивач (до яких, у тому числі, належить частковий перетин земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001 із землями комунальної власності в урочищі Наталка Оболонського району м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га, що підлягають відведенню позивачу на підставі розробленого проекту землеустрою).

Отже, питання правомірності або неправомірності дій державного кадастрового реєстратора під час такої реєстрації не впливає на вирішення спору в цій справі.

Аналогічна правова позиція щодо наявності підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки без обов`язкової наявності протиправних дій відповідного державного кадастрового реєстратора міститься у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року в справі № 826/14200/17.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також зважаючи, зокрема, на правову позицію Благодійного фонду "Три тисячі" у даній справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, поруч з парком культури та відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка", площею 2,1632 га.

У той же час, щодо вимог позивача про визнання його права на отримання у постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва земельних ділянок орієнтовними площами 0,77 га, 1,59 га, 1,57 га, 14,77 га, 2,26 га, 2,01 га, 1,93 га, 3,89 га, 8,93 га, 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) та права відкоригувати площу земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 Цивільного кодексу України).

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Порушеним правом слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Водночас позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За таких обставин, суд зазначає, що саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, і тому потребують захисту.

Проте, позивачем у встановленому законом порядку не було доведено та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що Благодійний фонд "Три тисячі" та/або Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, з урахуванням чинного рішення Київської міської ради від 06.10.2016 року № 244/1248, не визнають чи оспорюють відповідне наявне у Комунального підприємства по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві право на отримання у постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва земельних ділянок орієнтовними площами 0,77 га, 1,59 га, 1,57 га, 14,77 га, 2,26 га, 2,01 га, 1,93 га, 3,89 га, 8,93 га, 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) чи похідне право позивача на коригування площі земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві.

Водночас суд звертає увагу на те, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічна позиція міститься у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 року в справі № 910/12787/17.

Крім того, слід зазначити таке.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року в справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 року в справі № 910/11511/18.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року у справі №910/7164/19.

Предметом позову в даній справі є, зокрема, визнання за позивачем права на отримання у постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва земельних ділянок орієнтовними площами 0,77 га, 1,59 га, 1,57 га, 14,77 га, 2,26 га, 2,01 га, 1,93 га, 3,89 га, 8,93 га, 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва), а також права відкоригувати площу земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві.

Обґрунтовуючи означені вимоги, позивач посилався на те, що реєстрація спірної земельної ділянки порушує його права, оскільки наявність кадастрового номеру :78:215:0001 на частину земельної ділянки, яка увійшла до складу проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка, перешкоджає йому реалізувати своє право на отримання у постійне користування всієї земельної ділянки площею 49,5 га. Без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001 позивач втрачає можливість відкоригувати площу земельної ділянки, яка увійшла до проекту землеустрою позивача, відповідно до наданого останньому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва орієнтовними площами 0,77 га; 1,59 га; 1,57 га; 14,77 га; 2,26 га; 2,01 га; 1,93 га; 3,89 га; 8,93 га; 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва) в постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка згідно з планом-схемою, яка є додатком до рішення третьої особи від 06.10.2016 року № 244/1248.

Відтак, з огляду на викладені позивачем у позовній заяві посилання, зважаючи на обраний останнім спосіб захисту прав та підстави його застосування, суд дійшов висновку про те, що право Комунального підприємства по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві на отримання у постійне користування для створення парку "Оболонь" в урочищі Наталка в Оболонському районі м. Києва земельних ділянок орієнтовними площами 0,77 га, 1,59 га, 1,57 га, 14,77 га, 2,26 га, 2,01 га, 1,93 га, 3,89 га, 8,93 га, 4,65 га (земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва), а також право позивача відкоригувати площу відповідної земельної ділянки, наявність якого у позивача підтверджується матеріалами справи та фактично не оспорюється відповідачами, буде захищене шляхом саме скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001, як про це прямо вказано самим Комунальним підприємством по утриманню земельних насаджень Оболонського району у місті Києві у позовній заяві.

Щодо вимоги позивача про скасування записів у Поземельній книзі, зобов`язавши Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Положеннями пункту 50 Порядку передбачено, що Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Зазначені норми права вказують на те, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється шляхом відкриття Поземельної книги, а її номер є кадастровим номером земельної ділянки.

Отже, скасування державної реєстрації земельної ділянки прямо впливає на стан Поземельної книги і кадастрового номеру земельної ділянки.

Наслідки скасування державної реєстрації земельної ділянки визначені у пункті 57 Порядку. Вказана норма передбачає, що Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 1562 цього Порядку.

За умовами пункту 114 Порядку (у чинній редакції) державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Таким чином, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки, Поземельна книга на таку земельну ділянку підлягає закриттю.

Враховуючи, що у даному випадку судом встановлено наявність підстав для скасування саме державної реєстрації земельної ділянки, а не окремих відомостей про неї, суд дійшов висновку, що відповідна Поземельна книга підлягає закриттю, тоді як правові підстави для скасування записів у цій Поземельній книзі шляхом зобов`язання Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0001, відсутні.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 року (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 року (пункт 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За умовами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги все викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва до Благодійного фонду "Три тисячі" та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вищенаведених встановлених судом обставин справи.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :78:215:0001, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, поруч з парком культури та відпочинку "Наталка" та урочищем "Наталка", площею 2,1632 га.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.08.2021 року.

Суддя В.С. Ломака