номер провадження справи 35/49/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 Справа № 908/725/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Шолохової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" (49069, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, б. 46, ідентифікаційний код юридичної особи 21322127)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинергія Плюс" (72513, Запорізька обл., Якимівський р-н, с. Переможне, вул. Центральна, б. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 35236060)

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

18.03.2021 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк" з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинергія Плюс" про стягнення заборгованості по договору №010006 від 10.10.2014 про обслуговування рахунку в цінних паперах на загальну суму 17 293,86 грн, яка складається з: поточної заборгованості - 400,00 грн, простроченої заборгованості - 12 100,00 грн, пені - 3 583,86 грн, штрафу - 1 210,00 грн.

18.03.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/725/21, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/725/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін.

Ухвалою суду від 24.05.2021, суд перейшов до розгляду справи № 908/725/21 за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії підготовчого провадження. Підготовче провадження призначено на 15.06.2021.

Ухвалою суду від 15.06.2021 підготовче засідання відкладено до 13.07.2021.

Ухвалою суду від 13.07.2021 закрито підготовче провадження у справі №908/725/21 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 03.08.2021.

В судове засідання 03.08.2021 представники сторін не з`явилися. Позивач про причини неявки уповноваженого представника не повідомив.

27.07.2021 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судому засіданні 03.08.2021 судом прийнято рішення.

У зв`язку з неявкою представників сторін, відповідно до ст. 222 ГПК України, судом фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалося.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного сторонами договору №010006 від 10.10.2014 про обслуговування рахунку в цінних паперах, листами банк повідомляв відповідача про зміну тарифу. Оскільки відповідно до тарифів розмір щомісячної оплати не може бути меншим за 300 грн, починаючи з 01.07.2017, та меншим за 400 грн починаючи з 01.09.2019, відповідачу нараховувалися наступні суми щомісячної оплати: за період з 01.07.2017 по 01.09.2019 - 300 грн на місяць, за період з 01.09.2019 по сьогоднішній день - 400 грн на місяць.

Предметом позовних вимог є заборгованість відповідача за договором по наступним актам прийому-здачі послуг депозитарної установи: з 28.02.2018 по 29.01.2021 на загальну суму 12100,00 грн, з яких 12100,00 грн - прострочена заборгованість, 400,00 грн - поточна заборгованість.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позивачем нараховано пеню у сумі 3 583,86 грн, штраф у розмірі 1 210,00 грн.

Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві. В обґрунтування заперечень посилається на те, що сторонами був погоджений тариф за облік прав власності на цінні папери без документальної форми вартістю 500000 грн, який склав 30 грн на місяць.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що тарифи на депозитні послуги депозитарної установи встановлюються депозитарною установою самостійно, про що депонент надає згоду депозитарній установі, підписавши цей договір. В той же час, за умовами договору до моменту погодження депонентом нових тарифів на депозитарні послуги обслуговування рахунку у цінних паперах депонента буде виконуватися за попередньо узгодженими тарифами.

Враховуючи відсутність доказів погодження відповідачем тарифів у розмірі 300грн та 400 грн, відповідач вважає розрахунок позивача некоректним, оскільки він мав бути здійснений виходячи з тарифу 30 грн. Відтак і сума штрафу і пені розрахована невірно.

Крім того, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 13.04.2021, позивач зазначає, що за умовами договору позивач має право змінювати тарифи, сповістивши депонента про це письмово. Крім того, меморіальними ордерами від 17.08.2017 тощо відповідач сплачував надані послуги за новим тарифом у розмірі 300 грн, тобто він погодився з новим тарифом.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

10.10.2014 між ТОВ «Агросінергія Плюс» - депонент та ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» - депозитарна установа укладено договір №010006 про обслуговування рахунку в цінних паперах.

За умовами п. 1.1 договору, депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами депозитарної установи та цим договором надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 №1084/23616, а депонент зобов`язується сплачувати послуги депозитарної установи.

Пунктом 3.1. договору сторони визначили, що депонент оплачує послуги депозитарної установи відповідно до цього договору та затверджених тарифів депозитарної установи , які є невід`ємною частиною цього договору.

Тарифи на депозитарні послуги депозитарної установи встановлюються депозитарною установою самостійно, про що депонент надає згоду депозитарній установі, підписавши цей договір.

Депозитарна установа має право ініціювати зміну тарифів за цим договором у зв`язку із: загальним зростанням цін та/або зростанням витрат щодо ведення рахунку у цінних паперах, та/або внесенням змін у податкове законодавство, та/або активізацією інфляційних процесів.

До моменту погодження депонентом нових тарифів на депозитарні послуги обслуговування рахунку в цінних паперах депонента буде виконуватися за попередньо узгодженими тарифами.

Підпунктом д пункту 2.2. договору передбачено право депозитарної установи змінювати тарифи за якісні послуги щодо зберігання належних депоненту цінних паперів та обслуговування обігу цінних паперів за рахунком у цінних паперах. Про зміну тарифів депозитарна установа сповіщає депонента не пізніше, ніж за один місяць. Якщо депонент не погоджується з новими тарифами, він має право протягом 1 місяця розірвати цей договір , сповістивши про це депозитарну установу письмово. При цьому списання цінних паперів з рахунку депонента на рахунок депонента у іншої депозитарної установи та закриття рахунку здійснюється за тарифами, які діяли до введення нових тарифів, інші операції припиняються.

При цьому, відповідно до п. 3.2. договору, оплата за надані депозитарною установою послуги нараховується нею щомісяця в останній робочий день місяця. Депозитарна установа до 10 числа місяця, наступного за звітним, надає (надсилає поштою) депоненту акт прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи, на підставі якого депонент сплачує послуги депозитарної установи до 20 числа місця, наступного за звітним. Оплата послуг депозитарної установи здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування депонентом грошових коштів на рахунок депозитарної установи, зазначений у акті прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи.

Крім того, розділом 5 договору визначено порядок внесення змін до договору.

Так, пунктом 5.1. договору визначено, що зміни умов договору або внесення доповнень до нього можливі лише за письмовою згодою сторін.

Зміни та доповнення до цього договору, а також його розірвання за згодою сторін проводяться шляхом підписання сторонами додаткових угод, які з моменту їх підписання сторонами стають невід`ємною частиною цього договору (п. 5.2. договору).

Питання, що виникають під час укладення, виконання, зміни, розірвання договору, і не врегульовані ним, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про депозитарну систему України», нормативно-правовими актами НКЦПФР.

Додатком №1 до договору, підписаним сторонами та скріпленим печатками, є тарифи на послуги депозитарної установи ПАТ «АБ «Радабанк», що надаються депонентам Тарифний пакет «Юридична особа-резидент».

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за надані за договором послуги за наступними актами прийому-здачі послуг №№: 10006/2/18 від 28.02.2018, 010006/03/18 від 30.03.2018, 010006/04/18 від 27.04.2018, 010006/05/18 від 31.05.2018, 010006/06/18 від 27.06.2018, 010006/07/18 від 31.07.2018, 010006/08/18 від 31.08.2018, 010006/06/18 від 28.09.2018, 010006/10/18 від 31.10.2018, 010006/11/18 від 30.11.2018, 010006/12/18 від 29.12.2018, 010006/01/19 від 31.01.2019, 010006/02/19 від 28.02.2019, 010006/03/19 від 29.03/209, 010006/04/19 від 26.04.2019, 010006/05/19 від 31.05.2019, 010006/06/19 від 27.06.2019, 010006/07/19 від 31.07.2019, 010006/08/19 від 30.08.2019, 010006/09/19 від 30.09.2019, 010006/10/19 від 31.10.2019, 010006/11/19 від 29.11.2019, 010006/12/19 від 28.12.2019, 010006/01/20 від 31.01.2020, 010006/02/20 від 28.02.2020, 010006/03/20 від 31.03.2020, 010006/04/20 від 30.04.2020, 010006/05/20 від 29.05.2020, 010006/06/20 від 30.06.2020, 010006/07/20 від 31.07.2020, 010006/08/20 від 31.08.2020, 010006/09/20 від 30.09.2020, 010006/10/20 від 30.10.20, 010006/11/20 від 30.11.2020, 10006/12/2020 від 31.12.2020, 010006/01/21 від 29.01.2021.

При цьому позивач зазначає, що скориставшись своїм правом, наданим п. 2.2. Договору, з 01.07.2017 змінив тариф на послуги Депозитарної установи АТ «АБ «РАДАБАНК», що надаються депонентам за тарифним пакетом «Юридична особа-резидент», відповідного до якого тариф за облік прав власності на цінні папери без документарної форми, окрім державних цінних паперів (від номінальної вартості) складає 0,03 % від номінальної вартості пакета ЦП, але не менше 300 грн та не більше 3 000 грн в місяць на підставі наказу №86/3-ОД від 16.05.2017.

Наказом про встановлення тарифів на послуги Депозитарної установи, що надаються депонентам № 145-1/2019-ОД від 18.07.2019 з 01.09.2019 змінив тариф на послуги Депозитарної установи АТ «АБ «РАДАБАНК», що надаються депонентам за тарифним пакетом «Юридична особа-резидент», відповідного до якого тариф за облік прав власності на цінні папери без документарної форми, окрім державних цінних паперів (від номінальної вартості) складає 0,03 % від номінальної вартості пакета ЦП, але не менше 400 грн. та не більше 3 000 грн. в місяць.

Враховуючи зміну тарифів, починаючи з 01.09.2019, відповідачу нараховувалися наступні суми щомісячної оплати: за період з 01.07.2017 по 01.09.2019 - 300 грн на місяць, за період з 01.09.2019 по сьогоднішній день - 400 грн на місяць.

Всього позивачем заявлено до стягнення 12 400,00 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати наданих послуг стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як передбачено ст. 902 ЦКУ України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

При цьому, відповідачем не заперечено надання позивачем послуг по договору.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Щодо непогодження відповідача із застосуванням тарифу 300 грн з 01.07.2017 суд зазначає наступне.

За приписами частин 1-3 статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Слід зазначити, що сторони договору №01006 від 10.10.2014 в розділі 5 також погодили внесення змін умов договору шляхом підписання додаткових угод.

За умовами п. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як вже зазначалося, з 01.07.2017 змінено тариф на послуги Депозитарної установи АТ «АБ «РАДАБАНК», що надаються депонентам за тарифним пакетом «Юридична особа-резидент», тариф за облік прав власності на цінні папери без документарної форми, окрім державних цінних паперів (від номінальної вартості) складає 0,03 % від номінальної вартості пакета ЦП, але не менше 300 грн та не більше 3 000 грн в місяць на підставі наказу №86/3-ОД від 16.05.2017.

Про відповідні зміни позивач повідомляв відповідача листом.

Меморіальними ордерами від 17.08.2017, 19.09.2017, 20.10.2017, 20.11.2017, 22.01.2018, 20.02.2018 відповідач вносив оплату за послуги депозитарної установи у розмірі 300,00 грн.

Тобто, відповідачем було схвалено новий розмір тарифу.

В той же час, судом не приймаються посилання позивача на застосування тарифу у розмірі 400 грн, оскільки доказів укладання додаткових угод щодо зміни тарифів, які є обов`язковою умовою договору, суду не надано, як і не надано доказів схвалення відповідачем нового розміру тарифу.

При цьому, пунктом 3.1. договору встановлено, що застосування нових тарифів можливе за погодженням їх депонентом. До моменту їх погодження застосовуються попередньо погоджені тарифи.

Відтак позивачем безпідставно нараховується оплата за надані послуги з 01.09.2019 виходячи з тарифу 400 грн.

За викладених обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за обслуговування рахунку в цінних паперах підлягають частковому задоволенню з розрахунку 300,00 грн за місяць, а всього на суму 10 800,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 210,00 грн штрафу та 3 583,86 грн пені.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

За умовами п. 6.7. договору, сторона, що не виконала умов цього договору, викладених у п. 3.1.-3.3, відшкодовує іншій стороні неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується неустойка, від суми заборгованості.

Відповідно до п. 6.8. договору, прострочення платежу, який передбачено п. 3.2. договору, більш як на тридцять робочих днів вважається відмовою від виконання умов даного договору, у зв`язку з чим депонент, крім пені, повинен сплатити депозитарній установі штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Позивач визначив період нарахування штрафу з 22.03.2018 по 01.09.2020. Період розрахунку пені позивач визначив з 22.03.2018 до 31.12.2020.

В той же час, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

За приписами ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За викладених обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сумка штрафу за останні 12 місяців невиконання зобов`язання щодо оплати наданих депозитарною установою послуг, що становить 360 грн з розрахунку 12 міс х 300,00 грн х 10%.

Позовні вимоги про стягнення пені також підлягають частковому задоволенню за період з 17.03.2020 по 31.12.2020 у сумі 930,11 грн.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх вимог та заперечень сторонами надано належні та допустимі докази.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані сторонами докази у розрізі приписів норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинергія Плюс" (72513, Запорізька обл., Якимівський р-н, с. Переможне, вул. Центральна, б. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 35236060) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" (49069, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, б. 46, ідентифікаційний код юридичної особи 21322127) заборгованість у сумі 10 800,00 грн (десять тисяч вісімсот гривень 00 коп.), штраф у розмірі 360,00 грн (триста шістдесят гривень), пеню у сумі 930,11 грн (дев`ятсот тридцять гривень 11 коп.), судовий збір у розмірі 1586,95 грн (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість гривень 95 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16 серпня 2021 року.

Суддя О.А. Топчій