СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. Справа № 922/327/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А. , суддя Чернота Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.,

за участю представників:

позивача - адвокат Мицько Н.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5320 від 28.09.2012 та довіреності № 150-Д від 31.12.2020 (приймав участь в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);

відповідача - адвокат Василенко Н.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 357 від 29.06.1993 та довіреності від 10.02.2021;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" (вх. № 1701Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 12 травня 2021 року (повний текст складено 17.05.2021) у справі № 922/327/21

за позовом Державне підприємство "Укрхімтрансаміак", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва", смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області,

про стягнення 917403,38 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ДП "Укрхімтрансаміак" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" про стягнення 917403,38 грн за договором на виконання проектних та вишукувальних робіт від 08.01.2014 № DES14.26, зокрема: 907156,14 грн основного боргу; 2082,83 грн 3% річних та 8164,41 грн інфляційних втрат, та просить здійснити розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує з посиланням на те, що позивач на виконання п. 3.2 умов договору від 08.01.2014 № DES14.26 перерахував відповідачу авансовий платіж по платіжному дорученню від 23.05.2014 № 795 на суму 907156,14 грн. Але відповідач роботи не виконав у строк, визначений сторонами в Календарному плані виконання робіт (Додатку № 4 до договору) в редакції додаткової угоди № 4/ DES14.26 від 06.07.2017, акти приймання-передачі виконаних робіт за договором сторонами не підписані. Позивач листами від 08.12.2020 за № 1/02.1-1515 та від 14.01.2021 за № № 1/02.1-43 відмовився від договору та вимагав повернути аванс в сумі 907156,14 грн у відповідності до пп. 6.8, 7.2 договору. Відповідач отриманий аванс не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення 907156,14 грн авансу та на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 2082,83 грн за період з 15.12.2020 по 11.01.2021 та інфляційних втрат у сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.05.2021 у справі № 922/327/21 (суддя Добреля Н.С.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 907156,14 грн боргу, 2082,83 грн 3% річних, 8164,41 грн інфляційних втрат та 13761,05 грн судового збору.

Зазначене рішення мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів на підтвердження направлення позивачу листа від 26.06.2018 про часткове виконання робіт разом із актами приймання-передачі робіт за договором від 08.01.2014 № DES14.26. Акт приймання виконаних будівельних робіт, наданий відповідачем, не містить підпису та печатки замовника. Пунктом 5.1 договору передбачено обов`язок відповідача разом з актом приймання передачі виконаних робіт подати позитивний висновок державної експертизи щодо розробленої відповідно до зазначеного договору проектно-кошторисної документації, у зв`язку з чим посилання останнього на те, що відповідну експертизу мав замовити позивач є безпідставними. Після припинення договору листом про відмову від договору від 08.12.2020 відповідачем не повернуто перераховану позивачем попередню оплату в сумі 907156,14 грн та не надано належних доказів виконання робіт за договором, тому позовні вимоги про стягнення 907156,14 грн основного боргу, 2082,83 грн 3% річних та 8164,41 грн інфляційних втрат є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Повний текст зазначеного рішення складено 17.05.2021.

ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" (відповідач) звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що 08.01.2014 між позивачем та відповідачем укладено 5 аналогічних договорів на проектування магістральної радіорелейної лінії зв`язку вздовж траси аміакопроводу УДП Укрхімтрансаміак по одному договору на кожну ділянку, зокрема №№ DES14.22, DES14.23, DES14.24, DES14.25, DES14.26. Проектно-кошторисна документація по двом із зазначених договорів (№№ DES14.22, DES14.23) пройшла державну експертизу, замовником якої був позивач у відповідності до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 11.05.2011 № 560, та отримано позитивні експертні висновки державної експертизи, що підтверджується матеріалами справи. Посилається на те, що порушення строків виконання робіт по договору від 08.01.2014 № DES14.26 сталося з вини позивача, який не виконав вимоги щодо замовлення державної будівельної експертизи проектно-кошторисної документації за договором. Зазначає, що роботи по договору були виконані, акти виконаних робіт направлялися позивачу в електронному вигляді та листом від 03.04.2015 № СВ03-04/1, але не були ним підписані, 08.12.2020 замовник листом № 1/02.1-1515 відмовився від договору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 922/327/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, встановлено строк для подання відзивів, заяв та клопотань по апеляційній скарзі, розгляд справи призначено на 27.07.2021.

На виконання зазначеної ухвали позивач - ДП "Укрхімтрансаміак" 06.07.2021 за вх. № 7722 надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, та 30.07.2021 за вх. № 8761 та 02.08.2021 за вх. № 8797 надав додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких не погоджується з доводами скаржника, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 у справі № 922/327/21 за клопотанням відповідача оголошено перерву в судовому засіданні до 02.08.2021 о 12:15 та, зважаючи на вимогу скаржника в апеляційній скарзі щодо витребування у позивача оригіналів доданих до позовної заяви документів, запропоновано позивачу надати на огляд суду апеляційної інстанції оригінали документів, доданих до позовної заяви, та документів на проведення державної експертизи проектно-кошторисної документації.

На вимогу суду про надання оригіналів документів позивач - ДП "Укрхімтрансаміак" 30.07.2021 за вх. № 8762 та 02.08.2021 за вх. № 8798 повідомив про неможливість надання оригіналу договору від 08.01.2014 № DES14.26 з додатками до зазначеного договору у зв`язку з їх вилученням в ході проведення слідчих (розшукових) дій на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва Вінтоняк Р.Я. від 09.10.2014 у справі № 754/16327/14-к.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 10 ст. 81 та чч. 1, 3 ст. 269 ГПК України колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу за наявними в ній доказами.

30.07.2021 на підставі Розпорядження Керівника апарату Східного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Барбашової С.В. здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 922/327/21 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А., суддя Чернота Л.Ф.

За приписами ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду, розгляд справи починається спочатку.

У судовому засіданні 02.08.2021 оголошено перерву до 12.08.2021 о 09:45.

Представник відповідача - ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" в судовому засідання 12.08.2021 підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача - ДП "Укрхімтрансаміак" у судовому засіданні 12.08.2021 підтримав відзив у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача та відзиві на апеляційну скаргу позивача, вислухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 8164,41 грн, нарахованих за грудень 2020 року, зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 08.01.2014 між Українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" (замовником) та ТОВ «Науково виробничий Союз «Концептуального Будівництва» (виконавцем) укладено договір № DES14.26 на виконання проектних та вишукувальних робіт (т. 1 а.с. 11-16).

Під час дії договору сторони вносили зміни в договір додатковими угодами № 1/DES14.26 від 08.09.2014, № 2/DES14.26 від 09.07.2015, № 3/DES14.26 від 07.07.2016 та № 4/DES14.26 від 06.07.2017.

Згідно з п. 1.1 договору від 08.01.2014 № DES14.26 в редакції додаткової угоди № 1/DES14.26 від 08.09.2014 до зазначеного договору (т. 1 а.с. 17-19), виконавець зобов`язався відповідно до завдання на проектування виконати вишукувальні роботи та роботи з проектування "Магістральна радіорелейна лінія зв`язку вздовж траси аміакопроводу УДП "УКРХІМТРАНСАМІАК" від НС13 (Миколаївська обл., Миколаївський район, с.м.т. Ольшанське) до ЦПУ (Одеська обл., Комінтернівський район, с. Григорівка)" (надалі - Роботи), а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити їх.

Пунктом 3.1 договору від 08.01.2014 № DES14.26 в первісній редакції сторони встановили загальну вартість робіт за договором в розмірі 907156,14 грн.

Пунктом 3.2 зазначеного договору сторони передбачили, що розрахунок за договором здійснюється шляхом 100% авансування від загальної вартості робіт.

На виконання п. 3.2 договору позивач перерахував відповідачу аванс в сумі 907156,14 грн по платіжному дорученню № 795 від 23.05.2014 (т. 1 а.с. 52).

Додатковою угодою № 1/DES14.26 від 08.09.2014 сторони внесли зміни в пп. 3.1, 3.2 договору, а саме: збільшили загальну вартість робіт по договору до 1030314,61 грн та встановили інший порядок розрахунку за договором, згідно з яким розрахунки за договором здійснюються шляхом сплати авансового платіжу в розмірі 907156,14 грн, а остаточний розрахунок - протягом 10 банківських днів після підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі виконаних робіт.

Порядок приймання-передачі робіт за договором визначено в частині 5 договору від 08.01.2014 № DES14.26.

Відповідно до п. 5.1 ч. 5 зазначеного договору, приймання-передача виконаних робіт оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, 2 примірника якого виконавець передає замовнику в день завершення останнього етапу виконання робіт відповідно до календарного плану виконання робіт. Разом з Актом Виконавець передає замовнику Проект "Магістральна радіорелейна лінія зв`язку вздовж траси аміакопроводу УДП "УКРХІМТРАНСАМІАК" від НС13 (Миколаївська обл., Миколаївський район, с.м.т. Ольшанське) до ЦПУ (Одеська обл., Комінтернівський район, с. Григорівка)" та позитивний висновок державної експертизи щодо розробленої відповідно до даного договору проектно-кошторисної документації.

Підпунктами 5.2.1, 5.2.2 п. 5.2 ч. 5 договору сторони передбачили, що замовник протягом 15 календарних днів з дня отримання від виконавця акту приймання-передачі виконаних робіт та позитивного висновку державної експертизи перевіряє його і відправляє виконавцю підписаний Акт, що свідчить про прийняття замовником від виконавця відповідних робіт за договором, або надає письмову мотивовану відмову та відправляє виконавцю обгрунтовані зауваження щодо виконаних робіт за цим договором. Виконавець зобов`язаний усунути недоліки виконаних робіт без додаткової оплати у визначений замовником строк. Без позитивного висновку державної експертизи щодо наданої проектно-кошторисної документації приймання робіт Замовником не здійснюється.

Датою прийняття робіт по договору вважається дата підписання обома сторонами Акту (п. 5.3 договору).

Акти приймання-передачі виконаних робіт сторонами не підписані, належні докази направлення зазначених актів відповідачу в матеріалах справи відсутні, тому відповідно до умов п. 5.3 ч. 5 договору від 08.01.2014 № DES14.26, роботи за договором вважаються не виконаними.

Строк виконання робіт по договору сторони встановили у Календарному плані виконання робіт (Додатку № 4 до договору) в редакції додаткової угоди № 4/DES14.26 від 06.07.2017 до зазначеного договору (т. 1 а.с. 49-50), згідно з яким строк виконання робіт з урахуванням проходження Державної експертизи проектно-кошторисної документації із моменту здійснення передоплати становить 1500 календарних днів.

Пунктом 8 Календарного плану виконання робіт в редакції додаткової угоди № 4/DES14.26 від 06.07.2017 до договору від 08.01.2014 № DES14.26 встановлено необхідність проходження всіх необхідних експертиз у тому числі Державної експертизи проектно-кошторисної документації, згідно з пп. 14 Постанови Кабінету Міністрів від 11.05.2011 № 560.

Згідно з пп. 3.14.3 п. 3.14 Завдання на проектування "Магістральна радіорелейна лінія зв`язку вздовж траси аміакопроводу УДП "УКРХІМТРАНСАМІАК" від НС13 (с. Ольшанське, Миколаївська обл., Миколаївського р-ну) до вузла ЦПУ (м. Южне, Одеської обл., Комінтернівського р-ну)" (Додаток № 1 до договору - т. 1 а.с. 20-28), виконавець повинен представити замовнику позитивний висновок Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» на проектну документацію.

Таким чином умовами договору чітко передбачено обов`язок виконавця замовити проведення Державним підприємством «Укрдержбудекспертиза» державної експертизи щодо розробленої відповідно до договору від 08.01.2014 № DES14.26 проектно-кошторисної документації згідно з пп. 14 Постанови Кабінету Міністрів від 11.05.2011 № 560 та надати замовнику складений за результатами експертизи позитивний висновок державної експертизи разом актом приймання-передачі виконаних робіт.

Постановою Кабінету Міністрів від 11.05.2011 № 560 затверджено Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, який визначає механізм затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи (далі Порядок).

Згідно з п. 6 зазначеного Порядку, метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва.

Експертизу проводять експертні організації незалежно від форми власності, що відповідають визначеним Мінрегіоном критеріям і відомості про які внесені Мінрегіоном до Реєстру будівельної діяльності після його запровадження згідно із законодавством, який під час дії експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ведеться з використанням першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (п. 7 Порядку).

Експертна організація, яка проводить експертизу, визначається замовником будівництва (п. 8 Порядку).

У відповідності до п. 12 Порядку, замовником експертизи є:

- замовник будівництва;

- проектувальник, якщо це передбачено договором на виконання проектно-вишукувальних робіт.

Для проведення експертизи її замовник подає експертній організації проект будівництва, розроблений в порядку, встановленому Мінрегіоном, у паперовій (не більш як у трьох примірниках) та електронній формах або у вигляді електронних документів, формат яких визначається договором (п. 13 Порядок).

Зважаючи на викладене, замовником проведення державної експертизи проектно-кошторисної документації по договору від 08.01.2014 № DES14.26 є виконавець, оскільки це чітко передбачено умовами вказаного договору. Тому посилання виконавця (відповідача) на порушення замовником вимог щодо замовлення державної будівельної експертизи проектно-кошторисної документації за договором є безпідставними.

Відповідач у порушення умов договору від 08.01.2014 № DES14.26 не виконав роботи у строки, визначені в Календарному плані виконання робіт в редакції додаткової угоди № 4/DES14.26 від 06.07.2017 до зазначеного договору, позитивний висновок державної експертизи проектно-кошторисної документації разом з актами приймання-передачі виконаних робіт відповідно до умов п. 5.1 ч. 5 договору від 08.01.2014 № DES14.26 позивачу не надав.

Згідно з п. 6.2 договору від 08.01.2014 № DES14.26, порушенням умов договору є його невиконання неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом договору.

В пункті 6.8 договору сторони встановили, що у разі порушення виконавцем з його вини визначених даним договором строків виконання робіт (в тому числі строків виконання окремих етапів робіт, визначених Додатком № 4 до даного договору) більш ніж на 10 календарних днів, замовник має право за свої вибором відмовитись від цього Договору або відмовитися від прийняття прострочених робіт без компенсації виконавцю будь-яких витрат та/або збитків, що пов`язані з такою відмовою. У такому разі виконавець зобов`язаний повернути замовнику грошові кошти (попередню оплату) протягом 5 робочих днів з дня направлення замовником виконавцю письмового повідомлення про відмову (розірвання/припинення договору)/ або відмову від прийняття прострочених робіт.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що замовник має право в будь-який момент відмовитись від договору без застосування будь-яких санкцій та відшкодування збитків, письмово попередивши Виконавця за 5 (п`ять) робочих днів.

Позивач направив на адресу відповідача листи від 08.12.2020 № 1/02.1-1515 (т. 1 а.с. 65-67) та від 14.01.2021 № 1-02.1-43 (т. 1 а.с. 70-72), в яких на підставі пункту 6.8 договору відмовився від договору та вимагав повернути перерахований на виконання умов договору аванс в сумі 907156,14 грн, що підтверджується копіями поштових фіскальних чеків та поштових накладних з описами вкладення до цінних листів від 08.12.2020 та від 14.01.2021 (т. 1 а.с. 68-69, 73-74).

Таким чином, зважаючи на умови п. 6.8 договору від 08.01.2014 № DES14.26, вказаний договір припинено з 08.12.2020.

Відповідач відповіді на листи позивача не надав, грошові кошти у сумі 907156,14 грн, сплачені в якості авансу, протягом 5-тиденного строку, встановленого п. 6.8 договору від 08.01.2014 № DES14.26, не повернув, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення 907156,14 грн основного боргу.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Внаслідок порушення відповідачем строків повернення авансу у зв`язку з відмовою від договору, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних у сумі 2082,83 грн за період з 15.12.2020 по 11.01.2021 та інфляційні втрати в сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.

Подібний правовий висновок сформульований, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц та від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.35 постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Початком відліку періоду прострочення відповідної суми грошового зобов`язання (моментом прострочення), що становить базу нарахування (перший множник), у відповідності до ст. 253 Цивільного кодексу України, є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати платежу.

Отже, початком відліку періоду прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з п. 6.8 договору від 08.01.2014 № DES14.26 є 15.12.2020 - день, наступний після визначеної (кінцевої) дати платежу (протягом 5 робочих днів з дня направлення замовником виконавцю письмового повідомлення про відмову).

З огляду на викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що зазначений розрахунок є вірним, тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 2082,83 грн за період з 15.12.2020 по 11.01.2021.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За змістом рекомендацій, викладених в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", сукупний коефіцієнт інфляції за певний період визначається шляхом перемноження місячних індексів інфляції цього періоду.

Кількість місячних індексів інфляційної індексації в межах визначеного з урахуванням пп. а) та б) проміжку часу (перемноження яких між собою утворюють сукупний коефіцієнт - другий множник), визначається кількістю цілих місяців, впродовж яких існувала непогашеним відповідна сума грошового зобов`язання тобто починаючи з наступного, за місяцем дати початку відліку періоду, і завершуючи місяцем, що передує місяцю, в якому відбулося погашення. При цьому, принциповим є врахування індексів виключно за цілі місяця існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п. 6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистики № 265 від 27.07.2007, однозначно випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця.

Означений висновок узгоджується із правовою позицією з цього приводу, сформульованою Верховним Судом у постанові № 910/9938/17 від 10.10.2018.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, позивач помилково нарахував інфляційні втрати в сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року, тоді як відповідно до п. 6.8 договору від 08.01.2014 № DES14.26 та з урахуванням листа позивача від 08.12.2020 № 1/02.1-1515 з відмовою від договору, початком відліку періоду прострочення виконання грошового зобов`язання є 15.12.2020, що унеможливлює нарахування інфляційних втрат за повний місяць - грудень 2020 року.

Зважаючи на викладене, судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення нарахованих позивачем інфляційних втрат в сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню в цій частині, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року, з прийняттям в цій частині нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 76, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За приписами ч. 14 ст. 129 ГПК України, у разі ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у справі, цей суд змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, п. 2 ч. 1 та ч. 14 ст. 129, ч. 1 ст. 254, ст.ст. 269, 270, ч. 1 ст. 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ТОВ "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12 травня 2021 року по справі № 922/327/21 скасувати в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року.

Прийняти в цій частині нове рішення. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 8164,41 грн за грудень 2020 року відмовити.

Змінити рішення Господарського суду Харківської області від 12 травня 2021 року по справі № 922/327/21 в частині стягнення 13761,05 грн судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" (62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 1А, кв. 19, ) на користь Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" (02002, м. Київ, вул. Е. Сверстюка, 15, ) 13638,58 грн судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" (02002, м. Київ, вул. Е. Сверстюка, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" (62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Енергетична, буд. 1А, кв. 19, ) 183,71 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.08.2021 у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Л.Ф. Чернота