ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2429/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про забезпечення позову за вх.№ 2-1038/21 від 11.08.2021р. у справі № 916/2429/21

За позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3; ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1; ), Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; )

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування (65000, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 27; ), Товариства з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД (65013, м. Одеса, Миколаївська дорога, 253; ), Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюка Володимира Дмитровича (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6)

Про скасування реєстрації декларації, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії

Встановив: Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування, Товариства з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД, Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюка Володимира Дмитровича, у якій просить суд:

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) щодо об`єкта будівництва, який розташований в м. Одесі по вул. Генуезька, 1, яка зареєстрована Управлінням ДАБК ОМР 27.12.2019 за № ОД 33;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюк В.Д. від 04.02.2020, індексний номер 50958628, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування зареєстровано право власності на будівлю ресторану „Якіторія загальною площею 1890,5 кв.м, який розташований за вищевказаною адресою;

- припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування на будівлю ресторану „Якіторія, яка розташована в м. Одесі по вул. Генуезька, 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.);

- визнати недійсним договір купівлі - продажу серія та номер: 249 від 19.03.2020, посвідчений приватним нотаріусом Рощіною Г.І. щодо відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування 6/10 спірної будівлі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД;

- припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД на будівлю ресторану „Якіторія, яка розташована в м. Одесі по вул. Генуезька, 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- знести самочинно збудований будинок, загальною площею 1890,5 кв.м, який розташований в м. Одесі по вул. Генуезька, 1 за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування привести земельну ділянку розташовану в м. Одесі по вул. Генуезька, 1 до попереднього стану.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Заступником керівника Одеської обласної прокуратури було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої він просить суд накласти арешт на будівлю ресторану „Якіторія загальною площею 1890,5 кв.м., яка розташована в м. Одеса, вул. Генуезька, 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування , Товариству з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії щодо відчуження майна, яке розташоване в м. Одеса, вул. Генуезька, 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування поданої заяви, Заступником керівника Одеської обласної прокуратури було зазначено суду наступне.

Одеською обласною прокуратурою установлено, що Управлінням ДАБК ОМР 27.12.2019 за № ОД 33 зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), який розташований в м. Одесі по вул. Генуезька, 1.

На підставі зазначеної декларації про готовність об`єкта до експлуатації та технічного паспорта, виготовленого ТОВ „Одеське БТІ, державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюк В.Д. прийнято рішення від 04.02.2020, індексний номер 50958628, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування зареєстровано право власності на будівлю ресторану „Якіторія загальною площею 1890,5 кв.м, який розташований за вищевказаною адресою.

На підставі договору купівлі - продажу серія та номер: 249 від 19.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Рощіною Г.І., 6/10 вказаної будівлі була відчужена на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД.

Однак, як вказує прокурор, зазначена реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, реєстрація права власності на нього та договір купівлі продажу частини будівлі є незаконними та порушують інтереси позивачів виходячи з наступного.

Як зазначено вище, Управлінням ДАБК ОМР 27.12.2019 за № ОД 33 зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта щодо спірної будівлі та в п. 13 зазначеної декларації в якості документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, замовником будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування зазначено державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №475462 від 23.12.2008 з кадастровим номером :24:005:0024.

Відповідно до технічного паспорту №444/19 від 27.01.2020, виготовленого ТОВ „Одеське БТІ, який було використано при реєстрації права власності на зазначений об`єкт будівництва, площа земельної ділянки, яка зайнята будівлею становить 467 кв.м.

Прокурором суду було зауважено, що площа земельної ділянки, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ 475462 та має кадастровий номер :24:005:0024, складає лише 394 кв.м, тобто на 73 кв.м менше ніж забудована площа згідно до вищевказаного технічного паспорту.

Як вказує прокурор, відповідно до листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 12.05.2021 № 01-19/1007, рішень щодо передачі у власність чи користування Товариства з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування земельних ділянок за вищевказаною адресою, окрім земельної ділянки з кадастровим номером :24:005:0024, Одеською міською радою не приймалось.

Крім того, 09.12.2020р. спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності проведено огляд земельної ділянки, за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1, належної Товариству з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування, та встановлено, що площа плями забудови будівлі, розташованої на вказаній земельній ділянці на 69 кв.м більше ніж площа земельної ділянка, яка перебуває у власності відповідача.

За поясненнями прокурора, зазначене в сукупності свідчить, що у п. 13 спірної декларації Товариства з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування внесені завідомо недостовірні дані щодо підстав використання земельної ділянки, що відносить об`єкт до самочинного будівництва та порушує інтереси власника земельної ділянки в особі територіальної громади міста Одеси.

Також зазначалось, що Управлінням 27.08.2020 проводилось комісійне обстеження вищевказаного об`єкта будівництва в результаті якого встановлені факти, які свідчать про внесення завідомо недостовірних відомостей у зазначену декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та самочинне будівництво за вказаною адресою. Зокрема, Управлінням установлено, що замовником будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування у зазначену декларацію внесені недостовірні данні щодо головного архітектора проекту, інженера технічного нагляду та проектувальника. Крім того, замовником будівництва фактично збудовано 5 надземних поверхів, замість 4 задекларованих.

Також прокуратурою області до Управління надсилався лист від 27.04.2021 щодо виявлених порушень вимог містобудівного законодавства при будівництві спірного об`єкта, проте останнім не вжито жодних заходів щодо скасування спірної декларації, що обумовлює необхідність її скасування в судовому порядку. Крім того, як зазначає прокурор, на підставі спірної декларації про готовність об`єкта до експлуатації, державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюком В.Д. прийнято рішення від 04.02.2020, індексний номер 50958628, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування зареєстровано право власності на будівлю ресторану „Якіторія загальною площею 1890,5 кв.м, який розташований за вищевказаною адресою.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 30.03.2021 індексний номер 250480910, підставою для прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора стали декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД33 від 27.12.2019, видана Управлінням ДАБК ОМР та технічний паспорт, серія та номер б/н від 27.01.2020, виданий ТОВ „Одеське БТІ.

За твердженням прокурора, інші документи для проведення спірної державної реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування державному реєстратору не надавались.

З огляду на те, що оскаржуване рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюка В.Д. від 04.02.2020, індексний номер 50958628 прийняте в порушення вимог Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на підставі декларації, яка оскаржується в даному позові та порушує інтереси територіальної громади міста Одеси, оскільки в його результаті з комунальної власності вибула земельна ділянка на якій збудована частина спірної будівлі, останнє підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку.

Відчуження майна особою, яка фактично не була його власником, за посиланням прокурора, є підставою для визнання відповідної угоди недійсною.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування порушено порядок будівництва та набуття права власності на спірну будівлю, всі подальші рішення державних реєстраторів щодо цього майна та договори з цим майном мають бути скасовані та визнані недійсними в судовому порядку.

З огляду на викладене, як вказує прокурор, договір купівлі - продажу серія та номер: 249 від 19.03.2020, посвідчений приватним нотаріусом Рощіною Г.І. щодо відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування 6/10 спірної будівлі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Велес-Агро ЛТД підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

За твердженням прокурора, спірною забудовою, реєстрацією декларації про готовність об`єкта до експлуатації та реєстрацією права власності та договором купівлі - продажу порушуються інтереси власника самовільно забудованої земельної ділянки в особі територіальної громади міста Одеси, представником якої є Одеська міська рада.

Ураховуючи те, що спірна будівля збудована на земельній ділянці, яка не була відведена замовнику будівництва та вибула з власності територіальної громади міста Одеси без волі власника, прокурор вважає, що таке будівництво є самочинним та самочинно збудований Товариством з обмеженою відповідальністю „Корисне харчування об`єкт підлягає знесенню, а земельна ділянка, на якій він збудований, приведенню до попереднього стану.

Також прокурором було зазначено суду, що при розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та повинен забезпечити реальне відновлення порушеного права. У випадку звернення особи до суду з позовними вимогами обов`язковому дослідженню підлягає питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Таким чином, як зазначає прокурор, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (у даному випадку держави) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. В свою чергу, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

В обґрунтування поданої заяви прокурором зазначалось суду, що з огляду на те, що предметом даного позову є право власності на нерухоме майно, яке виникло в порушення установленого законом порядку, та приймаючи до уваги, що у разі, якщо під час розгляду справи, відповідачами буде відчужено спірний об`єкту нерухомості на користь третіх осіб - захист інтересів територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, за якими звернувся із позовом прокурор не буде ефективним, а порушені права на земельну ділянку не будуть поновлені в тому числі щодо її приведення до первинного стану. Враховуючи викладене та очевидність порушення інтересів позивача оскаржуваними декларацією, рішенням державного реєстратора та договором купівлі - продажу, з метою ефективного захисту інтересів позивача у даному судовому процесі необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості, який розташований в м. Одесі по вул. Генуезька, 1.

Також було зазначено суду, що в даному випадку застосування зустрічного забезпечення позову не потрібно.

Розглянувши заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову за вх.№ 2-1038/21 від 11.08.2021р. у справі № 916/2429/21, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16).

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, Суд зазначає, що заява про забезпечення позову, подана прокурором, не містить доказів, які б свідчили про наявність ризиків відчуження нерухомого майна, підтвердження вчинення відповідачами будь-яких дій, направлених на таке відчуження, відповідних обґрунтувань неможливості виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову у випадку невжиття обраних прокурором заходів забезпечення позову, яким би суд міг надати оцінку при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову прокурора.

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову Заступнику керівника Одеської обласної прокуратури у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№ 2-1038/21 від 11.08.2021р. у справі № 916/2429/21.

Керуючись ст.ст.136-140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Заступнику керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№ 2-1038/21 від 11.08.2019р. у справі № 916/2429/21.

Ухвала набирає чинності 13.08.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко