номер провадження справи 35/48/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 Справа № 908/724/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Шолохової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства Акціонерний банк Радабанк (49069, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, б. 46, ідентифікаційний код юридичної особи 21322127)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Барвинок-2008 (72513, Запорізька обл., Якимівський р-н, с. Переможне, вул. Центральна, б. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 36015912)

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

18.03.2021 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Акціонерне товариство Акціонерний банк Радабанк з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Барвинок-2008 про стягнення заборгованості по договору №010005 від 10.10.2014 про обслуговування рахунку в цінних паперах на загальну суму 17 293,86 грн, яка складається з: поточної заборгованості 400,00 грн, простроченої заборгованості 12 100,00 грн, пені 3 583,86 грн, штрафу 1 210,00 грн.

18.03.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/724/21, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/724/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін.

Ухвалою суду від 24.05.2021 суд перейшов до розгляду справи №908/724/21 за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії підготовчого провадження. Підготовче провадження призначено на 15.06.2021.

Ухвалою суду від 15.06.2021 підготовче засідання на підставі ст. 183 ГПК України відкладено на 13.07.2021 у зв`язку з неявкою представників сторін у справі.

Ухвалою суду від 13.07.2021 закрито підготовче провадження у справі №908/724/21 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 03.08.2021.

В судове засідання 03.08.2021 представники сторін не з`явилися, про причини неявки уповноважених представників суд не повідомили.

В судому засіданні 03.08.2021 судом прийнято рішення.

У зв`язку з неявкою представників сторін, відповідно до ст. 222 ГПК України, судом фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалося.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного сторонами договору №010005 від 10.10.2014 про обслуговування рахунку в цінних паперах, листами банк повідомляв відповідача про зміну тарифу. Оскільки відповідно до тарифів розмір щомісячної оплати не може бути меншим за 300 грн, починаючи з 01.07.2017, та меншим за 400 грн починаючи з 01.09.2019, відповідачу нараховувалися наступні суми щомісячної оплати: за період з 01.07.2017 по 01.09.2019 300 грн на місяць, за період з 01.09.2019 по сьогоднішній день 400 грн на місяць.

Предметом позовних вимог є заборгованість відповідача за договором по наступним актам прийому-здачі послуг депозитарної установи: з 28.02.2018 по 29.01.2021: 12100,00 грн прострочена заборгованість, 400,00 грн поточна заборгованість.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позивачем нараховано пеню у сумі 3 583,86 грн, штраф у розмірі 1 210,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.03.2021 відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження їх заперечень проти позову або його визнання.

Про отримання відповідачем 29.03.2021 ухвали суду від 22.03.2021 про відкриття провадження у справі та отримання 31.05.2021 ухвали суду від 24.05.2021 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/724/21.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

10.10.2014 між ТОВ «Бпарвинок-2008» - депонент та ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» - депозитарна установа укладено договір №010005 про обслуговування рахунку в цінних паперах.

За умовами п. 1.1 договору, депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами депозитарної установи та цим договором надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 №1084/23616, а депонент зобов`язується сплачувати послуги депозитарної установи.

Пунктом 3.1. договору сторони визначили, що депонент оплачує послуги депозитарної установи відповідно до цього договору та затверджених тарифів депозитарної установи , які є невід`ємною частиною цього договору.

Тарифи на депозитарні послуги депозитарної установи встановлюються депозитарною установою самостійно, про що депонент надає згоду депозитарній установі, підписавши цей договір.

Депозитарна установа має право ініціювати зміну тарифів за цим договором у зв`язку із: загальним зростанням цін та/або зростанням витрат щодо ведення рахунку у цінних паперах, та/або внесенням змін у податкове законодавство, та/або активізацією інфляційних процесів.

До моменту погодження депонентом нових тарифів на депозитарні послуги обслуговування рахунку в цінних паперах депонента буде виконуватися за попередньо узгодженими тарифами.

Підпунктом д пункту 2.2. договору передбачено право депозитарної установи змінювати тарифи за якісні послуги щодо зберігання належних депоненту цінних паперів та обслуговування обігу цінних паперів за рахунком у цінних паперах. Про зміну тарифів депозитарна установа сповіщає депонента не пізніше, ніж за один місяць. Якщо депонент не погоджується з новими тарифами, він має право протягом 1 місяця розірвати цей договір , сповістивши про це депозитарну установу письмово. При цьому списання цінних паперів з рахунку депонента на рахунок депонента у іншої депозитарної установи та закриття рахунку здійснюється за тарифами, які діяли до введення нових тарифів, інші операції припиняються.

При цьому, відповідно до п. 3.2. договору, оплата за надані депозитарною установою послуги нараховується нею щомісяця в останній робочий день місяця. Депозитарна установа до 10 числа місяця, наступного за звітним, надає (надсилає поштою) депоненту акт прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи, на підставі якого депонент сплачує послуги депозитарної установи до 20 числа місця, наступного за звітним. Оплата послуг депозитарної установи здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування депонентом грошових коштів на рахунок депозитарної установи, зазначений у акті прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи.

Крім того, розділом 5 договору визначено порядок внесення змін до договору.

Так, пунктом 5.1. договору визначено, що зміни умов договору або внесення доповнень до нього можливі лише за письмовою згодою сторін.

Зміни та доповнення до цього договору, а також його розірвання за згодою сторін проводяться шляхом підписання сторонами додаткових угод, які з моменту їх підписання сторонами стають невід`ємною частиною цього договору (п. 5.2. договору).

Питання, що виникають під час укладення, виконання, зміни, розірвання договору, і не врегульовані ним, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про депозитарну систему України», нормативно-правовими актами НКЦПФР.

Додатком №1 до договору, підписаним сторонами та скріпленим печатками, є тарифи на послуги депозитарної установи ПАТ «АБ «Радабанк», що надаються депонентам Тарифний пакет «Юридична особа-резидент».

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за надані за договором послуги за наступними актами прийому-здачі послуг №№: 010005/2/18 від 28.02.2018р., 010005/3/18 від 30.03.2018р.,010005/04/18 від 27.04.2018р., 010005/05/18 від 31.05.2018р., 010005/06/18 від 27.06.2018р., 010005/07/18 від 31.07.2018р., 010005/08/18 від 31.08.2018р., 010005/08/18 від 31.08.2018р., 010005/09/18 від 28.09.2018р., 010005/10/18 від 31.10.2018р. 010005/11/18 від 30.11.2018р., 010005/12/18 від 29.12.2018р., 010005/01/19 від 31.01.2019р., 010005/02/19 від 28.02.2019р., 010005/03/19 від 29.03/209р., 010005/04/19 від 26.04.2019р., 010005/05/19 від 31.05.2019р, 010005/06/19 від 27.06.2019р., 010005/07/19 від 31.07.2019р., 010005/08/19 від 30.08.2019р., 010005/09/19 від 30.09.2019р., 010005/10/19 від 31.10.2019р., 010005/11/19 від 29.11.2019р., 010005/12/19 від 28.12.2019р., 010005/01/20 від 31.01.2020р., 010005/02/20 від 28.02.2020р., 010005/03/20 від 31.03.2020р., 010005/04/20 від 30.04.2020р., 010005/05/20 від 29.05.2020р., 010005/06/20 від 30.06.2020р., 010005/07/20 від 31.07.2020р., 310005/08/20 від 31.08.2020р., 010005/09/20 від 30.09.2020р., 010005/10/20 від 30.10.20р., 010005/11/20 від 30.11.2020р., 010005/12/2020 від 31.12.2020р., 010005/01/21 від 29.01.2021р.

При цьому позивач зазначає, що скориставшись своїм правом, наданим п. 2.2. Договору, з 01.07.2017 змінив тариф на послуги Депозитарної установи АТ «АБ «РАДАБАНК», що надаються депонентам за тарифним пакетом «Юридична особа-резидент», відповідного до якого тариф за облік прав власності на цінні папери без документарної форми, окрім державних цінних паперів (від номінальної вартості) складає 0,03 % від номінальної вартості пакета ЦП, але не менше 300 грн та не більше 3 000 грн в місяць на підставі наказу №86/3-ОД від 16.05.2017.

Наказом про встановлення тарифів на послуги Депозитарної установи, що надаються депонентам № 145-1/2019-ОД від 18.07.2019 з 01.09.2019 змінив тариф на послуги Депозитарної установи АТ «АБ «РАДАБАНК», що надаються депонентам за тарифним пакетом «Юридична особа-резидент», відповідного до якого тариф за облік прав власності на цінні папери без документарної форми, окрім державних цінних паперів (від номінальної вартості) складає 0,03 % від номінальної вартості пакета ЦП, але не менше 400 грн. та не більше 3 000 грн. в місяць.

Враховуючи зміну тарифів, починаючи з 01.09.2019, відповідачу нараховувалися наступні суми щомісячної оплати: за період з 01.07.2017 по 01.09.2019 300 грн на місяць, за період з 01.09.2019 по сьогоднішній день 400 грн на місяць.

Всього позивачем заявлено до стягнення 12 400,00 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати наданих послуг стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як передбачено ст. 902 ЦКУ України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

При цьому, відповідачем не заперечено надання позивачем послуг по договору.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Судом не приймаються посилання позивача на застосування тарифів у розмірі 300 грн та 400 грн виходячи з наступного.

За приписами частин 1-3 статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Слід зазначити, що сторони договору №01006 від 10.10.2014 в розділі 5 також погодили внесення змін умов договору шляхом підписання додаткових угод.

При цьому, пунктом 3.1. договору встановлено, що застосування нових тарифів можливе за погодженням їх депонентом. До моменту їх погодження застосовуються попередньо погоджені тарифи.

В матеріалах справи міститься лише погоджений сторонами тариф у розмірі 30,00 грн (додаток №1 до договору).

Оскільки доказів укладання додаткових угод щодо зміни тарифів, які є обов`язковою умовою договору, суду не надано, як і не надано доказів схвалення відповідачем нового розміру тарифу, відтак позивачем безпідставно нараховується оплата за надані послуги виходячи з тарифів 300 грн та 400 грн.

За викладених обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за обслуговування рахунку в цінних паперах підлягають частковому задоволенню з розрахунку 30,00 грн за місяць, а всього на суму 1110,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 210,00 грн штрафу та 3 583,86 грн пені.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

За умовами п. 6.7. договору, сторона, що не виконала умов цього договору, викладених у п. 3.1.-3.3, відшкодовує іншій стороні неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується неустойка, від суми заборгованості.

Відповідно до п. 6.8. договору, прострочення платежу, який передбачено п. 3.2. договору, більш як на тридцять робочих днів вважається відмовою від виконання умов даного договору, у зв`язку з чим депонент, крім пені, повинен сплатити депозитарній установі штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Судом здійснено перерахунок сум пені та штрафу із розрахунку задоволеної суми заборгованості (за тарифом 30,00 грн) та встановлено, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 111,00 грн штрафу та 384,50 грн пені.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх вимог та заперечень сторонами надано належні та допустимі докази.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані сторонами докази у розрізі приписів норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Барвинок-2008 (72513, Запорізька обл., Якимівський р-н, с. Переможне, вул. Центральна, б. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 36015912) на користь Акціонерного товариства Акціонерний банк Радабанк (49069, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, б. 46, ідентифікаційний код юридичної особи 21322127) заборгованість у сумі 1110,00 грн (одна тисяча сто десять гривень 00 коп.), штраф у розмірі 111,00 грн (сто одинадцять гривень 00 коп.), пеню у сумі 384,50 грн (триста вісімдесят чотири гривні 50 коп.), судовий збір у розмірі 210,74 грн (двісті десять гривень 74 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16 серпня 2021 року.

Суддя О.А. Топчій