ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. Справа№ 910/8149/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021

у справі № 910/8149/19 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі

1. Міністерства оборони України

2. Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (правонаступник Міністерство оборони України)

до Публічного акціонерного товариства "РВС Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група"

про стягнення 129 990, 00 грн,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Західного територіального квартирно - експлуатаційного управління звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" про стягнення 129 990, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги прокурор зазначає, що у зв`язку з порушенням ТОВ «Перша будівельно-монтажна група» зобов`язань за договором підряду від 31.05.2018 року № 139, у Західного територіального квартирно - експлуатаційного управління виникло право на отримання коштів за банківською гарантією № 3240-18Г від 25.05.2018, вимога на підставі якої не була задоволена банком.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі № 910/8149/19 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі № 910/8149/19 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають встановленим обставинам справи, а також тим, що його прийнято при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про правомірність відмови відповідача від сплати гарантії у зв`язку із закінченням її строку дії, адже позивачем 01.10.2018 пред`явлено вимогу, тоді як строк її дії закінчується 31.01.2019. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що така вимога була заявлена до розірвання основаного зобов`язання, яке припинено 08.10.2018. Також, за доводами апелянта, суд не звернув уваги на те, що у відмові в задоволенні вимоги про сплату суми гарантії відповідач не заперечував факт її відповідності формі, дійсності підпису, реквізитів, тощо.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021, апеляційна скарга у справі № 910/8149/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 поновлено Першому заступнику керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021, запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання та повідомлено строки на їх подання, розгляд справи призначено на 31.05.2021.

Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач у відзиві зазначає, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, ухваленим у відповідності до вимог матеріального права з дотриманням норм процесуального права, на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Так відповідач зазначає, що умовами гарантії передбачено, що зобов`язання гаранта припиняються, зокрема, у разі закінчення строку дії договору. Оскільки позивач-2 на адресу принципала направив повідомлення про припинення договірних зобов`язань з 08.10.2018, а вимогу про сплату суми гарантії отримано банком 09.10.2018, то відповідач вважає, що вона пред`явлена поза межами строку дії гарантії, а тому не могла бути задоволена. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що вимога про сплату суми гарантії не містить відбитку печатки як обов`язкового реквізиту вимоги. За доводами відповідача, місцевим господарським судом вірно встановлено, що позивач-2 з повторною вимогою в порядку приписів ст. 565 ЦК України до банку не звертався, а тому відповідач вважає, що він не може вважатися таким, що прострочив виконання гарантії.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 розгляд справи відкладено на 14.06.2021.

У зв`язку з перебуванням суддів Зубець Л.П., Мартюк А.І. які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 справу № 910/8149/19 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 прийнято до провадження визначеним складом суду; клопотання Міністерства оборони України про заміну позивача-2 його правонаступником, задоволено; змінено Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління його правонаступником - Міністерством оборони України; розгляд справи відкладено на 12.08.2021.

У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Владимиренко С.В., Ходаківська І.П., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 справу № 910/8149/19 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 прийнято до провадження визначеним складом суду.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні 12.08.2021 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.08.2021 заперечив проти доводів апелянта та позивача з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 25.05.2018 Публічним акціонерним товариством «РВС Банк» (гарант) було видано гарантію №3240-18Г, згідно якої гарант зобов`язався сплатити на користь бенефіціара - Західного територіального квартирно-експлуатаційним управління, правонаступником прав та обов`язків якого є Міністерство оборони України, суму гарантії у випадку невиконання (неналежного виконання) принципалом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» (принципал) своїх зобов`язань за договором, який буде укладено між принципалом та бенефіціаром на закупівлю: «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування, в/м № 43, м. Ужгород, Закарпатської області».

За умовами вказаної гарантії гарант безвідклично зобов`язався протягом 5 робочих днів з дати отримання письмової вимоги бенефіціара про настання гарантованого випадку, виплатити бенефіціару суму, зазначену у вимозі, що складає 129 990,00 грн з дати отримання письмової вимоги бенефіціара, підписаної уповноваженою особою та у якій бенефіціар заявляє про те, що принципал не виконав (неналежним чином виконав) свої зобов`язання за договором щодо якості робіт та строків.

Письмова вимога бенефіціара повинна бути підписана уповноваженою особою беннфіціара, скріплена його печаткою та відправлена на поштову адресу гаранта.

Гарант має право відмовити бенефіціару в задоволенні його вимог у випадку, якщо вимога по гарантії надана банку-гаранту після закінчення строку дії гарантії. Зобов`язання гаранта припиняються у разі: сплати бенефіціару суми гарантії; закінчення строку, на який видано гарантію; відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією; закінчення строку дії договору. Ця гарантія діє з моменту її надання по 31.09.2019 включно.

31.05.2018 між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» укладено Договір підряду № 139 (далі - договір) на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування за адресою: м. Ужгород, Другетів, 91, Закарпатська область, військове містечко № 43.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що генпідрядник зобов`язується у строк, що не перевищує 210 календарних днів з дати укладення договору виконати роботи з будівництва та передати їх замовнику, а останній прийняти і оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 5.1.5 Договору, зміна строків виконання робіт та передачі об`єкта замовнику здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до Договору (з обґрунтуванням обставин, що його спричинили).

Передача виконаних робіт по об`єкту генпідрядником та їх приймання замовником оформлюється Актом приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-2, № КБ-3) з обов`язковим попереднім оформленням виконавчої технічної документації, актів на приховані роботи, виконавчих схем, тощо (п. 5.2.4 Договору).

Згідно п. 6.2.9 договору у разі невиконання або неналежного виконання генпідрядником обов`язків за договором замовник має право відмовитись від виконання умов договору та вимагати відшкодування заподіяних збитків та сплати ним штрафних санкцій.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.12.2018 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків до їх повного виконання сторонами (п. 10.1 договору).

В п. 11.5 договору сторонами узгоджено, що генпідрядник забезпечує виконання своїх зобов`язань за Договором у розмірі 1% від суми договору у формі оригіналу банківської гарантії (безвідкличної, безумовної банківської гарантії, оформленої відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639), або депозиту безвідсоткового шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок замовника.

Як стверджується в позовній заяві, під час здійснення замовником (позивачем-2) контролю та технічного нагляду за виконанням робіт відповідно до п.п. 6.2.2. договору встановлено, що генпідрядником порушується строк завершення виконання робіт, зокрема, 1 етапу, визначеного у п. 5.1.1. договору.

Також прокурор зазначає, що 07.09.2018 року представниками замовника проведено контрольний захід, під час якого встановлено, що генпідрядником виконано роботи передбачені договірною ціною (локальними кошторисами) на загальну суму 130 898, 69 грн, однак підтверджуючих документів (форма № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт та витрат») останнім не надано.

Оскільки підтверджувальні документи щодо належного виконання ТОВ «Перша будівельно-монтажна група» відсутні, а відтак наявні були обставини порушення генпідрядником строків виконання робіт за договором, на думку прокуратури, Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління набуло право на отримання від ПАТ «РВС Банк» суми коштів банківської гарантії у зв`язку із настанням гарантійного випадку.

Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням направлено на адресу ПАТ «РВС Банк» письмову вимогу №303/23/3/4385 від 01.10.2018 щодо сплати грошового забезпечення в розмірі 129 990, 00 грн відповідно до умов банківської гарантії № 3240-18Г від 25.05.2018 року. Також вимогою було повідомлено ПАТ «РВС Банк» про направлення повідомлення про розірвання Договору підряду № 139 від 31.05.2018 року в односторонньому порядку.

ПАТ «РВС Банк» листом № 1458/18-БТ від 12.10.2018 року відмовило у задоволенні вказаної вимоги, посилаючись на закінчення строку дії гарантії у зв`язку із припиненням основного зобов`язання - договору підряду, у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку.

Не погодившись з вказаною відмовою, Заступником військового прокурора Західного регіону України пред`явлено до суду позов в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Західного територіального квартирно- експлуатаційного управління про стягнення з ПАТ "РВС Банк" 129 990, 00 грн суми банківської гарантії.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що правовідносини між сторонами у даній справі виникли на підставі банківської гарантії. Особливості регулювання цих правовідносин визначено, зокрема, параграфом 4 глави 49 Цивільного кодексу України, положеннями глави 22 Господарського кодексу України, Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, Уніфікованими правилами міжнародної торгової палати для гарантій за першою вимогою 1992 року.

Статтею 546 ЦК України унормовано види забезпечення виконання зобов`язання.

Зокрема, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно ч. 1 ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

При цьому, у відповідності до ст. 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Суд зазначає, що гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником. Проте, особливістю гарантії є те, що її чинність не залежить від дійсності або чинності основного зобов`язання, що забезпечується гарантією. Отже, гарантійне зобов`язання носить самостійний, автономний характер по відношенню до основного зобов`язання.

Водночас, оскільки гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником, законне право вимоги кредитора до гаранта може виникнути лише у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником.

За приписами ч. 1 ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Згідно з п. 3 р. I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №639, гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин; гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії;

Згідно з п. 1 гл. 2 р. III вказаного Положення, у разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, бенефіціар може подати безпосередньо до банку-гаранта або до банку-резидента (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Відповідно до п. 2 р. І Положення, безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

З умов гарантії та норм права випливає, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги в межах строку дії гарантії разом із зазначеними в ній необхідними документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Як вже зазначалось у цій постанові, на адресу відповідача була надіслана вимога №303/23/3/4385 від 01.10.2018 про сплату грошового забезпечення в розмірі 129 990, 00 грн згідно банківської гарантії № 3240-18Г від 25.05.2018 року.

Вказана вимога, згідно наявної в матеріалах справи копії цього документа з вхідним штемпелем відповідача, була ним отримана 09.10.2018. Інших доказів в спростування вказаних обставин прокурором та/або позивачами до матеріалів справи не надано.

Разом з цим, у відповідності до розміщеної на вебсайті Prozorro інформації та повідомленням самого бенефіціара договір підряду був розірваний замовником на підставі односторонньої відмови від правочину з 08.10.2018. Тобто починаючи з вказаної дати основний правочин є припиненим.

За змістом виданої банком гарантії строк її дії закінчується у разі закінчення строку дії договору. Вказані умови правочину чинні та у встановленому законом порядку недійсними не визнавались. Відтак, з урахуванням презумпції правомірності правочину, судова колегія приходить до висновку, що зобов`язання гаранта вважаються припиненими з 08.10.2018.

Беручи до уваги те, що вимога бенефіціара про сплату суми коштів банківської гарантії отримана відповідачем на наступний день після припинення відповідних зобов`язань гаранта згідно умов банківської гарантії, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову у даній справі.

Доводи апелянта в частині того, що позивачем-2 висунуто вимогу в межах строку дії гарантії, оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки за змістом банківської гарантії № 3240-18Г від 25.05.2018 року (10 абз.) будь-яка вимога стосовно гарантії повинна бути одержана гарантом не пізніше дати закінчення строку дії гарантії. Тобто банком враховуються вимоги що були ним отримані до останнього дня строку дії, строк поштового пересилання в даному випадку не враховується.

Відносно тверджень апелянта про те, що відмова в задоволенні вимоги не містить посилань на її недоліки щодо форми та змісту судова колегія зазначає, що недотримання позивачем-2 положень банківської гарантії щодо проставлення відбитка печатки бенефіціара, на чому наполягає відповідач в судових інстанціях, не було підставою для відмови в задоволенні позову, а відтак вказані доводи не впливають на оцінку правильності прийняття місцевим господарським судом оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 565 ЦК України якщо гарант після пред`явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов`язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника.

Повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Виходячи із правового аналізу вищенаведеної норми матеріального права слід констатувати, що за наявності факту недійсності або припинення основного зобов`язання, гарант отримує право на відстрочення виконання свого грошового зобов`язання з метою узгодження взаємовідносин з бенефіціаром та принципалом з метою врахування нових обставин, що виникли після видачі гарантії.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем повторної вимоги про сплату суми банківської гарантії відповідачу не направлялось. Отже ПАТ "РВС Банк" не може бути визнаний таким що прострочив виконання грошового зобов`язання зі сплати 129 990, 00 грн, про стягнення якої пред`явлено позов у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають встановленим обставинам справи, а також те, що його прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з недотриманням норм матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі № 910/8149/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на апелянта (прокуратуру).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі №910/8149/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі №910/8149/19 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений прокуратурою у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Справу №910/8149/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 20.08.2021