РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/9933/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. В)

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40)

про стягнення 101 947,62 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 101 947, 62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 370005/4600/0001185 від 29.07.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Mazda 3" державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Suzuki SX4", державний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія", позивач просить суд стягнути з останнього 101 947,62 грн в якості виплати страхового відшкодування в порядку суброгації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/9933/21 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала Господарського суду міста Києва від 24.06.2021.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала про відкриття провадження у справі від 24.06.2021 була отримання відповідачем 29.06.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 454.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

29 липня 2020 року на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №370005/4600/0001185 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (надалі - позивач, страховик) було застраховано автомобіль марки "Mazda 3", державний номер НОМЕР_1 , страхувальником та вигодонабувачем за яким є ОСОБА_1 .

20 січня 2021 року у м. Києві по вул. Сім`ї Прахових, 52 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу "Mazda 3", державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , під її керуванням, транспортного засобу "Suzuki SX4", державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "HONDA ACCORD", державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 , під керуванням ОСОБА_5 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2021 у справі №752/4215/21 було визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Згідно зі звіту №11648 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.02.2021 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу "Mazda 3", державний номер НОМЕР_1 станом на 01.02.2021 склала 103 247,62 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 20.01.2021 за участю застрахованого автомобіля "Mazda 3", державний номер НОМЕР_1 , згідно складеного страхового акту №00399667 від 23.02.2021 позивачем було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 130 177,64 та сумі утримання 6 126,00 грн, виплата страхового відшкодування у розмірі 124 051,64 грн (за мінусом суми утримання - 6 126,00 грн) підтверджується платіжним дорученням №203375 від 24.02.2021.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, у п. 12 Договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №370005/4600/0001185 сторонами визначено порядок сплати страхового платежу частинами, а саме: 6 128,00 грн до 29.07.2020, 6 128,00 грн до 29.10.2020, 6 128,00 грн до 29.01.2021, 6 126, 00 грн до 29.04.2021.

У п. 8.12 умов страхування визначено, якщо умовами договору передбачена сплата страхового платежу частинами, то Страховик при виплаті страхового відшкодування має право утримати суму несплаченої частини страхового платежу з суми страхового відшкодування.

Оскільки, як вказує позивач, на дату настання страхової події - 20.01.2021, страхувальником не було сплачено останнього страхового платежу, так як не настав строк його оплати, позивачем було зараховано як борг по страховому платежу у сумі 6 126, 00 грн а не фактично виплачено на ремонт, про що повідомлено страхувальника листом від 23.02.2021 № 00399667.

Як вбачається із матеріалів справим, за страховим випадком позивачем було складено акт 00399667/доплата від 15.04.2021 та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 1 412,70 грн, виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 203375 від 24.02.2021.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_3 яка керувала автомобілем "Suzuki SX4", державний номер НОМЕР_2 , підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2021 у справі №752/4215/21.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент вчинення ДТП автомобіль "Suzuki SX4", державний номер НОМЕР_2 , був застрахований згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АР/008231630) у Приватного акціонерного товариства "Українська Пожежно-Страхова Компанія", з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду майну у розмірі 130 000,00 грн та з франшизою у розмірі 1 300,00 грн.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Mazda 3", державний номер НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 370005/4600/0001185 від 29.07.2020.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Mazda 3", державний номер НОМЕР_1 .

В розумінні положень Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АР/008231630) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн, франшиза - 1 300,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у заявленому позивачем розмірі, а саме у розмірі 101 947,62 грн (103 247,62 грн (вартість матеріального збитку, згідно звіту №11648) - 1 300,00 грн франшиза)).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з заявою №29550 про виплату страхового відшкодування (вих.. №745 від 11.03.2021) у якій просив останнього сплатити страхове відшкодування в добровільному порядку, проте, станом на момент розгляду спору, вищевказана заява була залишена з боку відповідач без відповіді та задоволення.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язань щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, як і не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку відшкодувати шкоду в заявленому позивачем розмірі.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, суд зазначає таке.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою належного захисту прав позивача та надання професійної правничої допомоги в господарському суді, 31.12.2020 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" був укладений договір про надання правової допомоги №1/20ю та Додаток № 1 від 09.06.2021 року до договору.

Факт надання професійної правничої допомоги Адвокатським бюро та отримання оплати за договором №1/20ю від 31.12.2020 та Додатком № 1 від 09.06.2021 року до договору, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, розрахунком витрат на правову допомогу за страховою справою № 29550, страховий акт № 00399667, Актом надання послуг №100 від 09.06.2021 та платіжним дорученням №002389 від 10.06.2021 про оплату рахунку №100 від 09.06.2021 на суму 6000,00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат у розмірі 6000,00 грн підтверджується матеріалами справи, і відповідач в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд приходить до висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача, стягнувши з останнього на користь позивача 6 000,00 грн.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська Пожежно-Страхова Компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. "В", ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування у розмірі 101 947 грн 62 коп., судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.08.2021

Суддя Л. Г. Пукшин