ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2355/21

Суддя Конюх О.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України (03041, м. Київ, м. Київ, вул. Героїв Оборони, буд. 15, ідентифікаційний код 00493706)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Протексім» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 76-Б, кімната 13, ідентифікаційний код 39774016)

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

позивач Національний університет біоресурсів і природокористування України звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 01.07.2021 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Протексім», в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти по заборгованості у розмірі 106 058,92 грн. та 48 096 кг насіння соняшнику.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів у судах усіх інстанцій.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Позовна заява від імені Національного університету біоресурсів і природокористування України підписана представником Шевчук Т.О. та додано до заяви копію довіреності від 26.07.2021 № 1397 на підтвердження повноважень даної особи.

Довіреність не відноситься до документів, визначених ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, якими можливо підтвердити повноваження вказаної особи на самопредставництво (наказ про призначення на посаду, посадова інструкція, положення, статут, трудовий договір (контракт) тощо.

Відповідно до ст. 244 ЦК УКраїни на підставі довіреності можуть виникати відносини представництва.

Згідно з пунктом 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Доказів того, що представник Шевчук Т.О., яка підписала позовну заяву, має статус адвоката, суду не подано.

З огляду на викладене вище, оскільки до матеріалів позовної заяви Національного університету біоресурсів і природокористування України не додано доказів на підтвердження того, що Шевчук Т.О. має право відповідно до закону представляти Національний університет біоресурсів і природокористування України в якості представника за довіреністю, як адвокат або в порядку самопредставництва, то слід вважати, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права відображена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2020 по справі № 908/592/19.

Так, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, позовна заява Національного університету біоресурсів і природокористування України підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Додатково суд звертає увагу заявника на частину 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позову, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

За таких обставин, позивачу слід уточнити формулювання своїх вимог, визначити ціну позову, врахувавши, що витребування майна, повернення майна є майновими вимогами, ціна яких визначається вартістю майна; зазначити правові підстави позову конкретні норми закону, якими позивач обґрунтовує кожну із своїх вимог.

Керуючись ст. ст. 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Національного університету біоресурсів і природокористування України разом з доданими до неї матеріалами (у тому числі оригінали опису вкладення у цінний лист від 01.07.2021, платіжного доручення від 15.06.2021 № 236) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена у строк та у порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх