ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Харків Справа № 913/354/21

Провадження № 3/913/354/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Бабака Віталія Вікторовича, село Кам`янка Новопсковського району Луганської області

про стягнення 11 779 грн 33 коп.

без повідомлення (виклику) сторін

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (через підсистему "Електронний суд") звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Бабака Віталія Вікторовича про стягнення боргу за договором від 27.02.2020 № 16724-22/2020 в сумі 10 178 грн 32 коп., пені в сумі 575 грн 15 коп., 12% річних в сумі 503 грн 72 коп., інфляційних втрат в сумі 522 грн 14 коп., всього 11 779 грн 33 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 27.02.2020 № 16724-22/2020 в частині своєчасної оплати одержаного товару. У зв`язку з тим, що відповідач оплату за одержаний товар в повному обсязі не здійснив, позивачем нараховані відповідно до п. 5.2 договору - пеня, п. 6.2 договору та ст. 625 ЦК України - 12% річних та інфляційні втрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/354/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).

Копії ухвали про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 надіслані рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адреси місцезнаходження сторін, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з метою повідомлення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та про їх право подати заяви по суті справи.

Сторони одержали вказану ухвалу 22.06.2021 (позивач) та 16.06.2021 (відповідач).

Враховуючи викладене, учасники судового процесу належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі та про їх право подати заяви по суті справи.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

27.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" та фізичною особою-підприємцем Бабаком Віталієм Вікторовичем укладено договір № 16724-22/2020 (далі за текстом - договір (аркуші справи 27-32)).

Згідно з розділом 1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" - позивач у справі, постачальник за договором, зобов`язалося в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність фізичній особі-підприємцю Бабаку Віталію Вікторовичу - відповідачу у справі, покупцю за договором, визначені цим договором запчастини, експлуатаційні матеріали, автомобільні шини, тощо (далі за текстом - товар), а також надати шиноремонтні та шиномонтажні послуги (далі за текстом - послуги), а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і послуги та здійснити їх оплату (п. 1.1 договору).

Номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що передаються за цим договором, термін та умови передачі, визначаються у рахунках-фактурах (рахунках на оплату), товарних (видаткових) накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товари, які є невід`ємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару (п. 1.2 договору).

Загальна сума договору складається із вартості переданого товару, що відповідає сумі всіх товарних (видаткових) накладних, та сумарної вартості наданих послуг, зазначених в Актах виконаних робіт, здійснених протягом дії договору (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору поставка товару здійснюється на умовах:

- EXW (франко завод; назва місця: склад постачальника) (правила Інкотермс в редакції 2010 року) - товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару покупцю на складі постачальника. Доказом передачі товару постачальником у власність покупця є належним чином оформлена товарна (видаткова) накладна;

- FCА (франко-перевізник) (правила Інкотермс в редакції 2010 року) - товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару у розпорядження перевізника на складі постачальника. Вибір перевізника здійснюється покупцем на власний розсуд. З моменту передачі товару перевізнику обов`язки постачальника перед покупцем вважаються виконаними в повному обсязі та належним чином, а ризики загибелі, втрати, пошкодження або знищення товару переходять до покупця. Доказом передачі товару перевізнику є належним чином оформлені товарна (видаткова) накладна та товарно-транспортна накладна, що разом засвідчують факт передачі постачальником товару покупцю.

Згідно з п. 2.5 договору покупець, підписуючи товарну (видаткову) накладну, виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із постачальником та позбавляється права заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом та ціною. Сторони домовилися, що уповноважуючи певну особу на прийняття товару від постачальника, у тому числі перевізника, покупець тим самим уповноважує таку особу підписувати відповідні документи на товар: товарні (видаткові) накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін товарної (видаткової) накладної, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. При цьому печатка покупця може не використовуватися, якщо факт невикористання печатки в господарській діяльності підтверджений установчими документами покупця (п. 2.6 договору).

Перелік уповноважених осіб визначається покупцем на підставі виданої постачальнику Генеральної довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. У разі зміни переліку уповноважених осіб на приймання товару покупець повинен внести зміни в Генеральну довіреність. Відповідальність за своєчасне надання даних про зміну уповноважених осіб несе покупець (п. 2.7 договору).

Відповідно до Генеральної довіреності, яка є додатком № 1 до договору, єдиним отримувачем товару є фізична особа-підприємець Бабак В.В. (аркуш справи 33).

Розділом 3 договору сторони визначили порядок розрахунків.

Ціни на товар і послуги погоджуються сторонами у кожному окремому випадку і вказуються у товарних (видаткових) накладних, товарно-транспортних накладних, замовленнях-нарядах та Актах виконаних робіт, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 договору).

За домовленістю сторін товар продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу в межах кредитного ліміту. Кредитним лімітом сторони вважають суму, на яку постачальник може поставити товар на умовах домовленого відтермінування. В залежності від загальної суми щомісячних замовлень покупця, постачальник визначає суму кредитного ліміту (п. 3.2 договору).

У випадку продажу товару на умовах попередньої оплати постачальник одночасно з підтвердженням замовлення надає покупцю рахунок на оплату (п. 3.3 договору).

Якщо продаж товару здійснюється на умовах відстрочення платежу в межах кредитного ліміту, термін такого відстрочення зазначається у товарній (видатковій) накладній. У такому разі товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно на підставі рахунку на оплату, який надається постачальником покупцю разом з товарною (видатковою) накладною. Підписання покупцем або уповноваженою ним особою на прийняття товару товарної (видаткової) накладної є належним підтвердженням факту отримання ним рахунку на оплату (п. 3.4 договору).

Оплата Товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику (п. 3.6 договору).

Зобов`язання покупця за договором щодо оплати поставленого товару вважаються виконаними з моменту зарахування коштів на рахунок постачальника (п. 3.7 договору).

За умовами п. 4.3 договору покупець зобов`язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з розділом три даного договору.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 договору за порушення грошового зобов`язання за договором більше 3-х календарних днів, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ до суми простроченого платежу за весь період такого прострочення. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором, винна сторона несе відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України, а саме: той хто прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити на користь іншої сторони за договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 відсотків річних від простроченої суми.

Строк дії вказаного договору визначено до 31.12.2020 з можливістю його пролонгації, якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком (п. 8.2 та п. 8.4 договору).

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що будь-якою із сторін робились заяви згідно з п. 8.4 договору, суд вважає, що правовідносини сторін регулюються даним договором, пролонгованим з 01.01.2021 на кожний наступний рік.

Договір підписано генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" Юзіковим С.Л. і фізичною-підприємцем Бабаком В.В. та скріплено відповідними печатками.

На виконання зобов`язань за договором позивач передав відповідачу товар на загальну суму 15 178 грн 32 коп., що підтверджується оформленими видатковими накладними:

- від 15.02.2021 № SI на суму 1 867 грн 98 коп. зі строком оплати до 01.03.2021;

- від 17.02.2021 № SI на суму 5 849 грн 58 коп. зі строком оплати до 03.03.2021;

- від 22.02.2021 № SI на суму 1 981 грн 68 коп. зі строком оплати до 27.02.2021;

- від 22.02.2021 № SI на суму 4 173 грн 48 коп. зі строком оплати до 08.03.2021;

- від 22.02.2021 № SI на суму 461 грн 28 коп. зі строком оплати до 04.03.2021;

- від 22.02.2021 № SI на суму 844 грн 32 коп. зі строком оплати до 04.03.2021 (аркуші справи 40-45).

Разом з видатковими накладними відповідачу були вручені рахунки на оплату товару:

- від 15.02.2021 № S на суму 1 867 грн 98 коп.;

- від 17.02.2021 № S на суму 5 849 грн 58 коп.;

- від 22.02.2021 № S на суму 1 981 грн 68 коп.;

- від 22.02.2021 № S на суму 4 173 грн 48 коп.;

- від 22.02.2021 № S на суму 461 грн 28 коп.;

- від 22.02.2021 № S на суму 844 грн 32 коп. (аркуші справи 34-39).

Відповідач 12.05.2021 частково розрахувався за одержаний товар на суму 5 000 грн 00 коп. (аркуш справи 46), залишок заборгованості складає 10 178 грн 32 коп.

У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань зі своєчасної оплати одержаного товару, позивачем нараховано:

- на підставі п. 5.2 договору - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за весь період такого прострочення за загальний період з 15.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 575 грн 15 коп.;

- на підставі п. 5.3 договору, ст. 625 ЦК України - 12% річних за загальний період з 15.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 503 грн 72 коп. та інфляційні втрати за загальний період з лютого по квітень 2021 року в сумі 522 грн 14 коп.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір від 27.02.2020 № 16724-22/2020, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі у власність відповідача товару на суму 15 178 грн 32 коп. і наявність заборгованості в сумі 10 178 грн 32 коп., яка відповідачем не погашена, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 10 178 грн 32 коп. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, судом враховується, що всупереч вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо встановлених судом обставин про поставку йому товару на суму 15 178 грн 32 коп. та наявність заборгованості за одержаний товар, а тим більше доказів, що спростовують такі обставини.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Частиною 2 ст. 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 5.3 договору за порушення грошового зобов`язання за договором більше 3-х календарних днів, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ до суми простроченого платежу за весь період такого прострочення.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 575 грн 15 коп. за порушення термінів оплати одержаного відповідачем товару за видатковими накладними:

- від 15.02.2021 № SI за період з 15.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 80 грн 47 коп.;

- від 17.02.2021 № SI за період з 17.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 190 грн 22 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 80 грн 80 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 170 грн 15 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 18 грн 81 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 34 грн 43 коп.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що він зроблений невірно з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом ч. 2 ст. 254 ЦК України вбачається, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 1 ст. 255 ЦК України визначено якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Позивачем при здійсненні розрахунку пені не враховано, що останній день оплати за товар за видатковими накладними встановлений до 01.03.2021, до 03.03.2021, до 27.02.2021, до 08.03.2021, до 04.03.2021, тобто початок прострочення починається з 02.03.2021, з 04.03.2021, з 28.02.2021, 09.03.2021 та з 05.03.2021.

Судом здійснено власний розрахунок пені, за результатом якого задоволенню підлягає пеня в сумі 507 грн 42 коп., у тому числі:

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 15.02.2021 № SI зі строком оплати до 01.03.2021: за період з 02.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 71 грн 23 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 17.02.2021 № SI зі строком оплати до 03.03.2021: за період з 04.03.2021 по 11.05.2021 в сумі 151 грн 92 коп.; за період з 12.05.2021 по 08.06.2021 в сумі 9 грн 78 коп., всього 161 грн 70 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 27.02.2021: за період з 28.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 76 грн 88 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 08.03.2021: за період з 09.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 149 грн 10 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 04.03.2021: за період з 05.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 17 грн 14 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 04.03.2021: за період з 05.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 31 грн 37 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони у п. 5.3 договору врегулювали, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим договором, винна сторона несе відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України, а саме: той хто прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити на користь іншої сторони за договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 відсотків річних від простроченої суми.

Позивачем за прострочення оплати одержаного товару нараховані 12% річних в сумі 503 грн 73 коп. за порушення термінів оплати одержаного відповідачем товару за видатковими накладними:

- від 15.02.2021 № SI за період з 15.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 70 грн 28 коп.;

- від 17.02.2021 № SI за період з 17.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 170 грн 00 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 69 грн 98 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 147 грн 35 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 16 грн 29 коп.;

- від 22.02.2021 № SI за період з 22.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 29 грн 82 коп.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок відсотків річних, суд зазначає, що він зроблений без врахування термінів оплати товару, які зазначені у кожній видатковій накладній.

Судом здійснено власний розрахунок, з урахуванням якого задоволенню підлягають 12% річних в сумі 434 грн 56 коп., у тому числі:

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 15.02.2021 № SI зі строком оплати до 01.03.2021: за період з 02.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 60 грн 80 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 17.02.2021 № SI зі строком оплати до 03.03.2021: за період з 04.03.2021 по 11.05.2021 в сумі 132 грн 70 коп.; за період з 12.05.2021 по 08.06.2021 в сумі 7 грн 82 коп., всього 140 грн 52 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 27.02.2021: за період з 28.02.2021 по 08.06.2021 в сумі 65 грн 80 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 08.03.2021: за період з 09.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 126 грн 23 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 04.03.2021: за період з 05.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 14 грн 56 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 04.03.2021: за період з 05.03.2021 по 08.06.2021 в сумі 26 грн 65 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 12% річних слід відмовити.

Що стосується вимоги про стягнення інфляційних втрат, то суд не погоджується з правильністю визначення періоду для нарахування інфляційних втрат.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, якщо сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 522 грн 14 коп. за період з лютого по квітень 2021 року за прострочення оплати одержаного товару на загальну суму 15 178 грн 32 коп. без врахування термінів оплати за товар за кожною видатковою накладною, а отже не правильно визначено інфляційну складову.

Судом здійснено власний розрахунок, з урахуванням якого задоволенню підлягають інфляційні втрати в сумі 364 грн 27 коп. за період з березня по квітень 2021 року, у тому числі:

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 15.02.2021 № SI зі строком оплати до 01.03.2021 в сумі 44 грн 83 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 17.02.2021 № SI зі строком оплати до 03.03.2021 в сумі 140 грн 39 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 27.02.2021 в сумі 47 грн 56 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 08.03.2021 в сумі 100 грн 16 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 04.03.2021 в сумі 11 грн 07 коп.;

- за прострочення оплати товару за видатковою накладною від 22.02.2021 № SI зі строком оплати до 04.03.2021 в сумі 20 грн 26 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат слід відмовити.

Також суд звертає увагу позивача на правильність визначення приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України).

Всього підлягає стягненню 11 484 грн 57 коп., у тому числі: борг в сумі 10 178 грн 32 коп., пеня в сумі 507 грн 42 коп., 12% річних в сумі 434 грн 56 коп., інфляційні втрати в сумі 364 грн 27 коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 151 грн 77 коп. Решта судового збору покладається на позивача.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Позивачем у позовній заяві наведений попередній розрахунок суми судових витрат, який складається з судового збору в розмірі 2 270 грн 00 коп. та витрат на правову професійну правничу допомогу в загальній сумі 11 710 грн 00 коп., у тому числі: 4 640 грн 00 коп. - понесені витрати, 4 800 грн 00 коп. - очікується понести.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача разом з позовною заявою надані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 640 грн 00 коп.

Правову допомогу позивачу надавав адвокат Спиридонов Олег Володимирович за договором про надання правової (правничої) допомоги від 04.06.2021 № 04/06/2021-1ПД.

Відповідно до умов вказаного договору адвокат надає правову допомогу клієнту щодо захисту його прав та законних інтересів у Господарському суді Луганської області шляхом здійснення позовної роботи у відповідності до Господарського процесуального кодексу України відносно контрагента фізичної особи-підприємця Бабака Віталія Вікторовича щодо стягнення з останнього на користь клієнта суми дебіторської заборгованості та штрафних санкцій у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, а клієнт оплачує адвокату гонорар за надання правової допомоги.

Правова допомога включає:

- вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах клієнта, а також підготовку та подання до Господарського суду Луганської області заяв по суті справи, передбачених Господарським процесуальним кодексом України;

- від імені клієнта здійснювати представництво його процесуальних прав та обов`язків в процесуальному статусі позивача, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України, у зв`язку із зверненням з позовною заявою до Господарського суду Луганської області за захистом порушених прав та інтересів клієнта.

На підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.06.2021 № 04/06/2021-1ПД видано довіреність на ім`я адвоката Спиридонова Олега Володимировича для надання правової допомоги у Господарському суді Луганської області.

На виконання умов договору адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем 08.06.2021 складено опис наданих послуг, із якого вбачається, що адвокатом в межах укладеного договору від 04.06.2021 № 04/06/2021-1ПД витрачено на:

- вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору - 0,25 годин (ставка за 1 годину - 1 600 грн 00 коп., вартість - 400 грн 00 коп.);

- вивчення та аналіз чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи, підготовку та узгодження з клієнтом правової позиції по справі, збір доказів - 0,15 годин (ставка за 1 годину - 1 600 грн 00 коп., вартість - 240 грн 00 коп.);

- вивчення та аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовані спірні правовідносини - 0,25 годин (ставка за 1 годину - 1 600 грн 00 коп., вартість - 400 грн 00 коп.);

- опрацювання стратегії захисту інтересів клієнта і правових підстав позову; написання (набрання) тексту позовної заяви; сформування матеріалів позовної заяви, підготовка та подання до суду позовної заяви з розрахунками (на 13 аркушах) і додатками (22 найменування), а також направлення копій матеріалів позовної заяви на адресу фізичної особи-підприємця Бабака В.В. - 2,25 годин (ставка за 1 годину - 1 600 грн 00 коп., вартість - 3 600 грн 00 коп.).

Всього витрачено часу 2,9 годин. Вартість правової допомоги - 4 640 грн 00 коп.

Додатковою угодою від 04.06.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.06.2021 № 04/06/2021-1ПД сторони домовились, що розмір винагороди за надання послуг за основним договором становить за вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах клієнта, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до Господарського суду Луганської області позовної заяви - 4 640 грн 00 коп. (п. 1.1 додаткової угоди). Винагорода згідно з п. 1.1 додаткової угоди сплачується клієнтом на умовах 100% попередньої плати.

Надані послуги є сплаченими, що підтверджується платіжним дорученням від 08.06.2021 № 673 на суму 4 640 грн 00 коп.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішенням у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Гімадуліна та інші проти України" від 10.12.2009, "Двойних проти України" від 12.10.2006, "Меріт проти України" від 30.03.2004, "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 вказував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідачем до суду не подавалось. Заперечень щодо наданого позивачем розрахунку судових витрат не подано. Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду відповідачем також надано не було.

Надані позивачем докази підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати (в тому числі пов`язані з наданням професійної правничої допомоги) покладаються у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 640 грн 00 коп. покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 523 грн 89 коп. Решта витрат покладається на позивача.

Що стосується витрат на професійну правову допомогу, які позивач очікує понести, суд зазначає наступне.

За умовами п. 1.2 додаткової угоди від 04.06.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.06.2021 № 04/06/2021-1ПД розмір винагороди за представництво клієнта та ведення справи в Господарському суді Луганської області в процесуальному статусі позивача, у тому числі участь у судових засіданнях складає 1 600 грн 00 коп. за 1 годину витраченого часу адвоката.

Винагорода, що передбачена п. 1.2 додаткової угоди, сплачується клієнтом після виконання всіх умов основного договору на підставі акту приймання-передачі.

Враховуючи, що справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та не потребувала ведення адвокатом справи у суді та участь адвоката у судових засіданнях, а також з огляду на відсутність акту приймання-передачі, складеного відповідно до п. 1.2 додаткової угоди, тому витрати позивача на професійну правову допомогу в розмірі 4 800 грн 00 коп. розподілу не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" до фізичної особи-підприємця Бабака Віталія Вікторовича про стягнення 11 779 грн 33 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця Бабака Віталія Вікторовича, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", місцезнаходження: вул. Закревського, будинок 16, м. Київ, 02222, ідентифікаційний код 37141112 борг в сумі 10 178 грн 32 коп., пеню в сумі 507 грн 42 коп., 12% річних в сумі 434 грн 56 коп., інфляційні втрати в сумі 364 грн 27 коп., судовий збір в сумі 2 151 грн 77 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 523 грн 89 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

5.Повне рішення складено - 12.08.2021.

Суддя А.В. Секірський