ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/735/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз»,

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ»,

Приватного акціонерного товариства «Олімп»

про визнання недійсними договорів, визнання права власності на майно

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

За участю представників:

від позивача1: Кулагін О.В. (витяг б/н та б/д); Неведомський В.О. (довіреність б/н від 04.08.2021 року);

від позивача2: Левкович-Зеленіна Т.В. (трудовий довір б/н від 07.04.2021 року);

від позивача3: Левкович-Зеленіна Т.В. (трудовий довір б/н від 05.04.2021 року);

від позивача4: Левкович-Зеленіна Т.В. (трудовий довір б/н від 05.04.2021 року);

від позивача 5: не з`явився;

від відповідача1 (заявник): Вабіщевич Т.В. (ордер РН-471 № 036 від 16.07.2020 року), Товстуха С.В. (витяг б/н та б/д);

від відповідача2: Петрова О.Е. (ордер КС № 620936 від 17.02.2020 року);

від відповідача3: не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла заява б/н та б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», Приватного акціонерного товариства «Олімп» про визнання недійсними договорів, визнання права власності на майно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 передано судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для розгляду.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року у справі № 911/735/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» (відповідача 1) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року залишено без руху на підставі п.п. 1, 2 ч.ч. 2, 3 ст. 323 Господарського процесуального кодексу України, та встановлено строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення вказаної ухвали.

Через канцелярію Господарського суду Київської області представником заявника у встановлений судом строк подано заяву про усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 323 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам ст. 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу.

Враховуючи усунення заявником визначених ухвалою суду від 29.06.2021 року недоліків, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення та відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.325 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2021 року за заявою б/н та б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» відкрито провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19, справа № 911/735/19 призначена до розгляду в судовому засіданні 04.08.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідною ухвалою також зобов`язано учасників провадження надати письмові пояснення по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19.

Через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем1 подано відзив на заяву ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19, в якому останній проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на незаконність рішень відповідача1. Однак, відповідні обставини пов`язані з наявністю корпоративного спору, до вирішення якого не мають значення для даної справи. Також, позивач1 посилався на незаконність відчуження відповідачем1 активів ПЗНВІФ «Консент капітал» та наполягав, що визнання за учасниками такого Фонду права власності на частки в майні є єдиними ефективним способом захисту права.

В судовому засіданні 04.08.2021 року заявник (відповідач 1) підтримав вимоги заяви б/н та б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19, представники позивачів проти задоволення заяви заперечували.

Розглянувши в судовому засіданні 04.08.2021 року заяву б/н та б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омокс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», ОСОБА_1 , як учасники ПЗНВІФ «Консент капітал», звернулися до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гларос К.Ф.», Приватного акціонерного товариства «Олімп», в якому просили суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.201 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрований за № 618, право власності за яким зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 30138235;

- визнати недійсним Іпотечний договір від 11.02.2019, серія та номер: 341, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ» та Приватним акціонерним товариством «Олімп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрієм Миколайовичем та скасування обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису 30239092;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Омокс» право власності на 390/500 частин нежитлових будівель котельні літ. «А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка» право власності на 79/500 частин нежитлових будівель котельні літ. «А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ. «Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» право власності на 29/500 частин нежитлових будівель котельні літ. «А» загальною площею 1010,1 кв.м., газорегуляторний пункт літ. «Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», , право власності на 1/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м., газорегуляторний пункт літ. «Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/500 частин нежитлових будівель котельні літ. «А» загальною площею 1010,1 кв.м., газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4.

Відповідний позов розглядався в матеріалах справи Господарського суду Київської області № 911/735/19.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є власниками бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал» (інвестиційний фонд), до активів якого входило майно, а саме: нежитлові будівлі котельні літ. «А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4.

На думку позивачів, ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», яке діяло як компанія з управління активами інвестиційного фонду, в силу вимог Закону України «Про інститути спільного інвестування», положень Регламенту Фонду та інвестиційної декларації Фонду, не мало права на укладення оспорюваних правочинів. У зв`язку із чим позивачі просили визнати недійсним договір щодо відчуження вищевказаного майна та визнати за ними право власності на це майно відповідно до кількості їх інвестиційних сертифікатів у Фонді.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 позов задоволено:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрований за № 618, право власності за яким зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 30138235.

- визнано недійсним Іпотечний договір від 11.02.2019 року, серія та номер: 341, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ» та Приватним акціонерним товариством «Олімп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрієм Миколайовичем та скасування обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису 30239092;

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Омокс» право власності на 390/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул.Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка» право власності на 79/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» право власності на 29/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» право власності на 1/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ. «Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4;

- визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4.

Приймаючи рішення від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 господарський суд дійшов висновків, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.2019 року, укладений між ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» та ТОВ «Гларос КФ» суперечить Закону України «Про інститути спільного інвестування», іпотечний договір укладений ТОВ «Гларос КФ» без відповідного обсягу дієздатності, також суд погодився із твердженням позивачів щодо продажу спірної нерухомості за ціною, яка є значно нижчою від балансової вартості. З врахуванням факту визнання недійсним договору про відчуження майна Інвестиційного фонду, оскільки розподіл активів ПЗНВІФ «Консент Капітал», який перебуває процесі ліквідації, не здійснюється, то з метою захисту прав учасників такого Інвестиційного фонду, суд також на підставі ч. 1 ст. 328 ЦК України визнав за ними (позивачами), право власності на відповідні частини нежитлових будівель котельні та газорегуляторного пункту відповідно до кількості їх інвестиційних сертифікатів.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 року у справі № 911/735/19 рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 скасовано. В задоволенні позову відмовлено. Апеляційний суд вказав на недоведеність порушення прав та інтересів позивачів оспорюваними у справі договорами, оскільки апеляційним судом встановлено, що вони не є власниками спірного майна.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 07.10.2020 року у справі № 911/735/19 постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 року скасовано, рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року залишено без змін. Таким чином, рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 набрало законної сили.

В червні 2021 року ТОВ «Консент Капітал Мнеджмент» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 заявник - ТОВ «Консент Капітал Мнеджмент», який у справі № 911/735/19 є відповідачем 1, просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», Приватного акціонерного товариства «Олімп» про визнання права власності на частки в майні щодо нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторного пункту літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4 та за наслідками перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відмовити в задоволенні відповідної частини позовних вимог.

В решті позовних вимог у справі № 911/735/19, а саме, щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого за № 618, право власності за яким зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 30138235; визнання недійсним Іпотечного договору від 11.02.2019 року, серія та номер: 341, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ» та Приватним акціонерним товариством «Олімп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрієм Миколайовичем та скасування обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису 30239092, заявник не заявляє вимог про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 року у справі № 911/735/19.

Таким чином, перегляду за нововиявленими обставинами підлягають обставини, які стосуються частини задоволених позовних вимог, щодо яких подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 року у справі № 911/735/19.

В обґрунтування поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19, ТОВ «Консент Капітал Мнеджмент» зазначає, що під час вирішення судового спору у справі заявнику не були та не могли бути відомі істотні обставини, врахування яких судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, що було прийнято в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно. Зокрема, судами не було враховано, що на момент прийняття рішення про ліквідацію пайового фонду (13.02.2019 року) грошових коштів та активів фонду було недостатньо для розрахунків перед бюджетом та з кредиторами, а відтак, розподіл між учасниками інших, ніж кошти, активів фонду був неможливим в силу вимог ч. 3 ст. 47 Закону України «Про інститути спільного інвестування». Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 є власником інвестиційних сертифікатів, проте не набула статусу учасника фонду, а отже не може і не могла претендувати на розподіл інших, ніж кошти, активів фонду, у зв`язку з його ліквідацією. В підтвердження нововиявлених обставин заявник посилається на встановлені за наслідками складення Звіту незалежного аудитора від 31.05.2021 року з надання обґрунтованої впевненості щодо активів та зобов`язань, та розрахунку вартості чистих активів ПЗНВІФ «Консент Капітал», активи якого перебували в управлінні ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» станом на дату припинення діяльності інституту спільного інвестування, якою відповідно до Регламенту ПЗНВІФ «Консент Капітал» є 12.02.2019 року, обставини, які свідчать про недостовірність покладених в основу рішення суду даних Балансу (Звіту про фінансовий стан) ЗНВПІФ «Консент Капітал» станом на 12.02.2019 року, оскільки аудиторською перевіркою документально підтверджуються активи фонду на суму 13 036 тис.грн., тоді як зобов`язання становлять 13 174 тис.грн.

У зв`язку з чим заявник (відповідач-1) просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі № 911/735/19 в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на частини нежитлових будівель котельні та газорегуляторного пункту і прийняти нове рішення в цій частині, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Як вбачається з обставин спору, суд приймаючи рішення від 16.01.2020 у справі № 911/735/19 про задоволення позовних вимог виходив з наступних обставин.

12.02.2009 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» як компанією з управління активами було створено та внесено до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Пайовий венчурний недиверсифікований закритий інвестиційний фонд «Консент капітал», код ЄДРІСІ 2331300, свідоцтво Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку N 1300. (далі ПЗНВІФ «Консент капітал»).

Відповідно до п.1.6 Регламенту ПЗНВІФ «Консент капітал» в новій редакції (далі - Регламент), затвердженого рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», оформленого протоколом № 91 від 17.04.2014 року, строк діяльності фонду - 10 років з дати реєстрації у Єдиному державному реєстрі інститутів спільного інвестування.

За ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», яке діє від власного імені та за рахунок ПЗНВІФ «Консент Капітал», було зареєстровано право приватної власності на нежитлові будівлі котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. В.Лобановського, 4, що підтверджується свідоцтвом про право власності САЕ 041821, виданим 12.10.2010 року виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та витягом про державну реєстрацію прав, виданим 12.10.2010 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», витяг № 27619358.

Позивачі у справі є учасниками ПЗНВІФ «Консент Капітал» та власниками бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів, що підтверджується виписками про стан рахунків в цінних паперах:

-ТОВ «ОМОКС» є власником бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал» в кількості 30 926 штук;

-ТОВ «Фінансово-кредитна група «ЧАЙКА» є власником бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал» в кількості 6150 штук;

-ТОВ «Керуюча компанія «ЗАРАЗ» є власником бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал» в кількості 100 штук;

-ТОВ «Керуюча компанія «ЗАРАЗ-1» є власником бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал» в кількості 1750 штук;

- ОСОБА_1 є власником бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал» в кількості 100 штук.

04.02.2019 року між ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», яке діє від власного імені та за рахунок ПЗНВІФ «Консент Капітал» (Продавець) та ТОВ «Гларос КФ» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., зареєстрований в реєстрі за № 618, предметом якого згідно п.1 договору є нежитлові будівлі: котельня літ «А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ «Б» загальною площею 50,9 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта 24. Відчужуване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,3129 га, кадастровий номер :02:010:5032.

Згідно з п.2 договору відчужуване нерухоме майно належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер : САЕ № 041821, виданий 12.10.2010 р., видавник: Виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради.

04.02.2019 року за ТОВ «Гларос КФ» зареєстроване право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 30138235.

Також, 04.02.2019 року між ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» та ТОВ «Гларос КФ» був укладений договір купівлі-продажу, згідно з п. 1.1 якого ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» передав у власність ТОВ «Гларос КФ» обладнання котельні та газорегуляторного пункту, які розташовані в житловому комплексі «Чайка-1» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Лобановського Валерія, будинок 4, а також теплову мережу, яка розташована за адресою: від котельні по вулиці Лобановського Валерія, будинок 4 до житлового будинку по вулиці Лобановського Валерія, будинок 29 в Київській області, Києво-Святошинський район, село Чайки, відповідно до специфікації (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору, а ТОВ «Гларос КФ» прийняло Товар та оплатило його на умовах даного договору. Товар постачається як невід`ємна складова частина майнового комплексу котельні та газорегуляторного пункту.

11.02.2019 року між ТОВ «Гларос КФ» та ПрАТ «Олімп» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магнушем А.М., зареєстрований в реєстрі за № 341, за умовами якого предметом іпотеки є належне іпотекодавцю нерухоме майно - нежитлові будівлі: котельня літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м; газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

Вважаючи неправомірним відчуження компанією з управління активами інвестиційного фонду ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» майна інвестиційного фонду, учасники такого інвестиційного фонду у справі № 911/735/19 крім вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки щодо спірного майна, також просили визнати за ними право власності на майно - активи пайового фонду - ПЗНВІФ «Консент Капітал», а саме нежитлові будівлі: котельня літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м; газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул.Лобановського Валерія, буд. 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, пропорційно належних їм інвестиційних сертифікатів.

Заявник - ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» вважає, що при вирішенні судового спору у справі № 911/735/19, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання за учасниками пайового фонду права власності на частки в майні, суди не врахували істотні для справи обставини, врахування яких мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, що було прийнято.

Зокрема, заявник (відповідач-1) зазначає, що внаслідок задоволення вимог позивачів про визнання права власності на частки в майні за учасниками пайового фонду, останні набули у власність об`єкт нерухомого майна, що був активом пайового фонду, що підтверджується офіційними даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою державної реєстрації права власності вказано судові рішення у справі № 911/735/19.

Однак, судами не враховано, що порядок розрахунків з учасниками пайового фонду, що перебуває в процесі ліквідації, регулюється Законом України «Про інститути спільного інвестування» та Рішенням НКЦПФР від 19.11.2013 року № 2605 «Про затвердження Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду».

Вказані нормативно-правові акти передбачають можливість розрахунків з учасниками пайового фонду, що перебуває в процесі ліквідації, іншими, ніж кошти, активами фонду, виключно за умови дотримання вимог ч.3 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Наявність вказаних обставин господарськими судами не аналізувалась, як і не було встановлено, що на момент прийняття рішення про ліквідацію пайового фонду (13.02.2019 року) грошових коштів та активів фонду було недостатньо для розрахунків перед бюджетом та з кредиторами, а відтак, розподіл між учасниками інших, ніж кошти, активів фонду був неможливим в силу вимог ч.3 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Так, 13.02.2019 року загальні збори учасників ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» прийняли рішення, оформлене протоколом № 13/02/2019, про ліквідацію ПЗНВІФ «Консент Капітал» у зв`язку з закінченням строків діяльності фонду. Створено ліквідаційну комісію фонду та затверджено положення про ліквідаційну комісію.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про інститути спільного інвестування» пайовий фонд припиняється виключно шляхом ліквідації.

За змістом ч.6 ст.46 Закону України «Про інститути спільного інвестування», п. 7 розділу І «Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду», затвердженого рішення НКЦПФР № 2605 від 19.11.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.12.2013 року за № 2128/24660 (далі - «Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду»), пайовий фонд ліквідується в порядку та у строки, що встановлені нормативно-правовими актами Комісії. Розрахунки з учасниками пайового фонду під час ліквідації пайового фонду здійснюються в порядку, встановленому Комісією.

Розрахунки з учасниками Фонду здійснюються відповідно до розділу III цього Положення (п. 8 розділу І «Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду»).

Згідно з п.1 розділу ІІІ «Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду» розрахунки з учасниками Фонду здійснюються коштами або іншими, ніж кошти, активами Фонду у порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно з п.4 розділу ІІІ «Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду» розрахунки з учасниками Фонду в процесі ліквідації Фонду можуть здійснюватися іншими, ніж кошти, активами Фонду за умови дотримання вимог частин третьої та четвертої статті 47 Закону.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» у процесі ліквідації пайового фонду його активи реалізуються за кошти в строки, встановлені Комісією. Кошти, отримані від реалізації, розподіляються у такій черговості:

1) здійснюються виплати учасникам пайового фонду, що подали заявки на викуп інвестиційних сертифікатів до моменту прийняття рішення про ліквідацію пайового фонду (крім закритих пайових фондів);

2) вносяться обов`язкові платежі до Державного бюджету України;

3) задовольняються вимоги кредиторів компанії з управління активами пайового фонду з погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку з діяльністю пайового фонду, що ліквідується;

4) розподіляються кошти між учасниками пайового фонду пропорційно кількості інвестиційних сертифікатів пайового фонду, що їм належать, у порядку, встановленому Комісією.

Розподіл коштів здійснюється після повного задоволення вимог попередньої черги (ч.2 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування»).

Згідно з ч.3. ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» розрахунки з учасниками пайового фонду в процесі ліквідації пайового фонду можуть здійснюватися іншими, ніж кошти, активами пайового фонду у разі, якщо:

1) інвестиційні сертифікати розміщувалися лише шляхом приватного розміщення;

2) регламентом передбачена можливість здійснення розрахунків з учасниками пайового фонду іншими, ніж кошти, активами пайового фонду;

3) згода на здійснення розрахунків з учасниками пайового фонду іншими, ніж кошти, активами пайового фонду надана усіма учасниками пайового фонду;

4) кошти, наявні в активах пайового фонду на момент прийняття рішення про ліквідацію, є достатніми для внесення обов`язкових платежів до Державного бюджету України та задоволення вимог кредиторів і будуть використовуватися виключно для таких цілей.

Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» розподіл інших, ніж кошти, активів пайового фонду здійснюється за умови згоди всіх учасників такого фонду та оформляється договором про розподіл інших, ніж кошти, активів пайового фонду, що укладається між ліквідаційною комісією та всіма учасниками фонду.

Враховуючи викладені вимоги Закону, в процесі ліквідації пайового фонду, його активи реалізуються за кошти в строки, встановлені Комісією, а кошти, отримані від реалізації, розподілені у відповідній черговості.

При цьому, відповідний Закону допускає можливість проведення розрахунків з учасниками Фонду в процесі ліквідації Фонду іншими, ніж кошти, активами Фонду, однак виключно в порядку наведеної в ч. 1 ст. 47 черговості та з дотриманням умов, наведених в ч.ч. 3, 4 ст. 47 відповідного Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Тобто, як визначено в ч.1 ст. 47 Закону України «Про інститути спільного інвестування», розрахунки з учасниками Фонду проводяться в останню чергу, після викупу учасникам пайового фонду, інвестиційних сертифікатів до моменту прийняття рішення про ліквідацію пайового фонду (крім закритих пайових фондів); внесення обов`язкових платежів до Державного бюджету України; задоволення вимог кредиторів компанії з управління активами пайового фонду з погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку з діяльністю пайового фонду, що ліквідується.

Також, з огляду на ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування», для проведення розрахунків з учасниками Фонду в процесі ліквідації Фонду іншими, ніж кошти, активами Фонду, самої лише згоди всіх учасників такого фонду та навіть оформлення ними відповідного договору з ліквідаційною комісією, не достатньо, оскільки мають бути також дотримані умови, наведені в ч.3 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Судом встановлено, що інвестиційні сертифікати розміщувалися шляхом приватного розміщення (п. 4.1. Проспекту емісії інвестиційних сертифікатів ПВНЗІФ «Консент Капітал», затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» № 91 від 17.04.2014 року).

Відповідно до п. 8.5 Регламенту ПЗНВІФ «Консент Капітал», затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», оформленого протоколом № 91 від 17.04.2014 року, за умови згоди всіх учасників фонду можуть бути здійснені розрахунки іншими активами ніж кошти, крім випадків встановлених чинним законодавством.

За твердженням позивачів у справі, останні неодноразово надсилали вимоги відповідачу 1 про укладення договору про розподіл інших, ніж кошти активів, фонду, виражаючи таким чином свою згоду на укладення такого договору.

Згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» ЗНВПІФ «Консент Капітал» станом на 12.02.2019 року - дню, що передував дню прийняття рішення про ліквідацію фонду, грошових коштів на рахунках в банках вказано 6 тис.грн. (код рядка 1167), поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (товари, роботи, послуги) становить 8 946 тис.грн. (код рядка 1615), поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (розрахунки з бюджетом) становить 17 тис.грн. (код рядка 1620); інші поточні зобов`язання становлять 4 211 тис.грн. (код рядка 1690).

Зі змісту Звіту незалежного аудитора від 31.05.2021 року з надання обґрунтованої впевненості щодо активів та зобов`язань, та розрахунку вартості чистих активів ПЗНВІФ «Консент Капітал», активи якого перебували в управлінні ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» станом на дату припинення діяльності інституту спільного інвестування, якою відповідно до Регламенту ПЗНВІФ «Консент Капітал» є 12.02.2019 року, вбачається, що документально підтверджуються активи фонду на суму 13 036 тис. грн., тоді як зобов`язання становлять 13 174 тис. грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» аудиторський звіт - документ, підготовлений суб`єктом аудиторської діяльності за результатами аудиту фінансової звітності (консолідованої фінансової звітності) відповідно до міжнародних стандартів аудиту та вимог цього Закону.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.14 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» в аудиторському звіті за результатами обов`язкового аудиту, щонайменше, має наводитися така інформація: чітко висловлена думка аудитора немодифікована або модифікована (думка із застереженням, негативна або відмова від висловлення думки), про те, чи розкриває фінансова звітність або консолідована фінансова звітність в усіх суттєвих аспектах достовірно та об`єктивно фінансову інформацію згідно з міжнародними стандартами фінансової звітності або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку та відповідає вимогам законодавства.

Таким чином, зі змісту Балансу (Звіту про фінансовий стан) ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» ЗНВПІФ «Консент Капітал» станом на 12.02.2019 року - дню, що передував дню прийняття рішення про ліквідацію фонду, вбачається, що у пайового фонду наявна поточна кредиторська заборгованість перед бюджетом в розмірі 17 тис. грн. та кредиторська заборгованість, розмір якої перевищує розмір грошових коштів на рахунках в банках та загальну вартість активів фонду.

Внаслідок перевірки у травні 2021 року незалежним аудитором правильності відображення в балансі пайового фонду активів та зобов`язань фонду, а також правильності розрахунку вартості чистих активів станом на 12.02.2019 року, було встановлено, що вартість документально підтверджених активів є меншою, ніж розмір зобов`язань фонду.

Отже, на момент прийняття рішення про ліквідацію фонду, коштів, наявних в активах пайового фонду, було недостатньо для погашення заборгованості перед бюджетом та задоволення вимог кредиторів, а відтак вимоги п. 4 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» не дотримано, що унеможливлювало проведення розрахунків з учасниками Фонду в процесі ліквідації Фонду іншими, ніж кошти, активами Фонду, оскільки набуття учасниками пайового фонду права власності на активи фонду за відсутності у фонду коштів, достатніх для виконання грошових зобов`язань у визначеній ч. 1 ст. 47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» черговості, є порушенням вимог відповідного Закону та прав інших учасників ліквідаційної процедури.

Однак, відповідних обставин не було досліджено та враховано під час задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачами права власності на частки в майні пайового фонду пропорційно майновим сертифікатам.

Хоча позивачам, як учасникам пайового фонду, які є власниками майнових сертифікатів, майно фонду і належить на праві спільної часткової власності, однак, реалізація такого права має відбуватись у відповідності до встановленої чинним законодавством процедури і позивачі, приймаючи участь в спільному інвестуванні, мають усвідомлювати всі ризики підприємницької та інвестиційній діяльності та дотримуватись встановлених вимог закону задля дотримання прав та інтересів інших осіб.

З огляду на норми чинного законодавства, для учасників пайового фонду, які своєчасно не скористались можливістю викупити майнові сертифікати до запровадження ліквідаційної процедури, запровадження процедури ліквідації пайового фонду передбачає певні обмеження в можливості реалізації належного їм права спільної часткової власності. Тому, самої лише згоди всіх учасників Фонду не достатньо для розподілу між ними майна фонду.

За таких обставин, за наслідками перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, суд погоджується з позицією відповідача1 та зазначає, що правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за позивачами на частини нежитлових будівель котельні та газорегуляторного пункту, як на активи пайового фонду, що перебуває в процедурі ліквідації, відсутні.

Крім того, судом встановлено, що право приватної власності на нежитлові будівлі котельні та газорегуляторного пункту, які є предметом спору у справі, зареєстровано за ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», яке діє від власного імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Консент Капітал», що підтверджується свідоцтвом про право власності САЕ 041821, виданим 12.10.2010 року виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та витягом про державну реєстрацію прав, виданим 12.10.2010 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської обасті», витяг № 27619358.

Натомість, позивачі у справі є власниками бездокументарних іменних інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал».

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про депозитарну систему України» права за цінними паперами - це права, що виникають із зобов`язання емітента за розміщеними ним цінними паперами (право на участь у загальних зборах акціонерів, право на отримання доходу, інші права, визначені законом та/або рішенням емітента).

Згідно з п. 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» інвестиційний сертифікат - цінний папір, емітентом якого є компанія з управління активами пайового інвестиційного фонду (далі - пайовий фонд) та який засвідчує право власності учасника пайового фонду на частку в пайовому фонді та право на отримання дивідендів (для закритого пайового фонду).

Учасник інституту спільного інвестування - особа, яка є власником цінних паперів інституту спільного інвестування (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про інститути спільного інвестування»).

Відповідно до п. 4.12. Проспекту емісії інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал», в редакції, затвердженій протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» № 91 від 17.04.014 року, власник інвестиційного сертифікату фонду має право власності учасника на частку активів фонду; на отримання грошової компенсації при ліквідації фонду; на отримання дивідендів у разі прийняття рішення про їх виплату; інші права, передбачені чинним законодавством України.

За змістом ч.1 ст.41 Закону України «Про інститути спільного інвестування» пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

Таким чином, позивачі у справі є власниками інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал», що посвідчують їх право власності учасника на частку активів фонду; на отримання грошової компенсації при ліквідації фонду; на отримання дивідендів у разі прийняття рішення про їх виплату; інші права, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Інвестиційний сертифікат відсутній в переліку документів, наведеному в постанові КМУ № 1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постанова КМУ № 1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачають можливості та особливостей державної реєстрації права власності на актив пайового фонду у вигляді нерухомого майна за учасником пайового фонду на підставі інвестиційного сертифікату.

Таким чином, інвестиційний сертифікат пайового інвестиційного фонду не є правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомого майна.

Інші правовстановлюючі документи, що посвідчували б право власності позивачів на спірні об`єкти нерухомого майна, в матеріалах справи відсутні, як і докази державної реєстрації права власності позивачів на вказане майно.

Таким чином, позивачі у справі не є власниками спірного нерухомого майна.

Згідно з ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 325 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

В ч.3 ст.43 Закону України «Про інститути спільного інвестування» зазначається, що активи пайового фонду, в тому числі нерухоме майно, цінні папери і депозити, реєструються в установленому порядку на ім`я компанії з управління активами з обов`язковим зазначенням реквізитів такого фонду.

В той же час, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Аналогічні правові висновки викладено у постанові ВП ВС від 19.05.2020 року у справі № 916/1608/18, постанові ВС від 13.04.2021 року у справі № 910/11702/18.

Оскільки, в ході судового розгляду встановлено, що право власності позивачів на спірні об`єкти нерухомого майна не підтверджується жодним правовстановлюючим документом, докази державної реєстрації права власності на вказані об`єкти за позивачами відсутні, правові підстави для розподілу між позивачами інших, ніж кошти, активів пайового фонду, що перебуває в процесі ліквідації, не настали, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 5 ст. 320 ГПК України).

Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Встановлені судом обставини в ході судового розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та досліджені докази, дають підстави для висновку, що задовольняючи позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на об`єкти нежитлової нерухомості, що були активами пайового інвестиційного фонду, який перебував в процесі ліквідації, господарські суди не досліджували та не встановлювали наявність умов, за яких в силу вимог ч.3. ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» можливий розподіл інших, ніж кошти активів фонду. Господарськими судами не досліджувалися обставини щодо здійснення розподілу коштів між учасниками фонду у відповідній черговості; не встановлювалося, чи внесені обов`язкові платежі до Державного бюджету України; чи є кредитори у компанії з управління активами пайового фонду та чи задоволені вимоги таких кредиторів з погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку з діяльністю пайового фонду, що ліквідується; чи достатньо коштів, наявних в активах пайового фонду на момент прийняття рішення про ліквідацію для внесення обов`язкових платежів до Державного бюджету України та задоволення вимог кредиторів і які мають використовуватися виключно для таких цілей.

Водночас, встановлення таких обставин мало суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в частині вимог про визнання права власності.

Зі змісту Балансу (Звіту про фінансовий стан) ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» ЗНВПІФ «Консент Капітал» станом на 12.02.2019 року, дню, що передував дню прийняття рішення про ліквідацію фонду та Звіту незалежного аудитора від 31.05.2021 року з надання обґрунтованої впевненості щодо активів та зобов`язань, та розрахунку вартості чистих активів ПЗНВІФ «Консент Капітал», активи якого перебували в управлінні ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» станом на дату припинення діяльності інституту спільного інвестування, якою відповідно до Регламенту ПЗНВІФ «Консент Капітал» є 12.02.2019 року, вбачається, що активів фонду, в тому числі грошових коштів, було недостатньо для погашення кредиторської заборгованості, в тому числі боргу перед бюджетом.

Суд не погоджується з твердженнями позивача1 про те, що звіт незалежного аудитора є новим доказом, а не нововиявленою обставиною у зв`язку з таким.

Нововиявленою обставиною, як юридичним фактом, який має істотне значення для розгляду справи, але не був і не міг бути відомий заявнику на час ухвалення судового рішення, яке останній просить суд переглянути, є саме обставини недостатності активів пайового фонду, що перебував в процесі ліквідації, для погашення заборгованості перед бюджетом та кредиторами. В свою чергу, звіт незалежного аудитора є письмовим доказом, що підтверджує існування вказаної обставини як юридичного факту.

Вказані обставини існували на момент вирішення судового спору, проте не були відомі заявнику у зв`язку відсутністю у нього спеціальних знань, не досліджувалися та не встановлювалися судами.

Разом з тим, існування вказаних обставин виключає умови, за яких в силу вимог ч.3 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування» можливий розподіл інших, ніж кошти активів фонду, а, відтак, і законність визнання за позивачами права власності на об`єкти нерухомого майна як активи фонду, що перебуває в процедурі ліквідації.

Окремо, судом встановлено, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі у зв`язку з нижчевикладеним.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про інститути спільного інвестування» учасник інституту спільного інвестування - особа, яка є власником цінних паперів інституту спільного інвестування.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про інститути спільного інвестування» фізична особа може бути учасником венчурного фонду за умови придбання цінних паперів такого фонду в кількості, яка за номінальною вартістю цих цінних паперів складає суму не менше ніж 1500 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня 2014 року.

Відповідно до п. 3.2. Регламенту ПЗНВІФ «Консент Капітал» фізична особа може бути учасником фонду за умови придбання інвестиційних сертифікатів фонду в кількості, яка за номінальною вартістю цих інвестиційних сертифікатів складає суму не менше ніж 1500 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законом на 01 січня 2014 року.

Розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі станом на 01.01.2014 становив 1218,00 грн.

Отже, відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про інститути спільного інвестування» фізична особа може бути учасником венчурного фонду за умови придбання цінних паперів такого фонду на суму не менше 1 827 000,00 грн.

Загальна номінальна вартість придбаних ОСОБА_1 інвестиційних сертифікатів становить 100 000,00 грн., що підтверджується випискою про стан цінних паперів.

Таким чином, ОСОБА_1 є власником інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Консент Капітал», проте не набула статусу учасника фонду, а отже не може претендувати на активи пайового фонду поряд з його іншими учасниками.

Викладене підтверджується також довідкою про вартість чистих активів фонду, що була складена на кінець робочого дня, що передує дню прийняття рішення про ліквідацію фонду, тобто станом на 12.02.2019 року, зі змісту якої серед іншого вбачається, що серед учасників фонду відсутні фізичні особи резиденти.

При цьому, сам по собі факт визнання в свій час відповідачем-1 ОСОБА_1 учасником Фонду, не змінює встановлених Законом України «Про інститути спільного інвестування» вимог та умов.

Повідомлення про порядок розрахунків, складене ліквідаційною комісією фонду та надіслане ОСОБА_1 , на яке посилається позивач1, передбачає розрахунок грошовими коштами як з власником інвестиційних сертифікатів, проте не виключає застосування вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про інститути спільного інвестування».

З урахуванням викладеного, наявні додаткові підстави, які виключають правомірність позовних вимог ОСОБА_1 .

Пунктом 1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» передбачено, що активи інституту спільного інвестування - це сформована за рахунок коштів спільного інвестування сукупність майна, корпоративних прав, майнових прав і вимог та інших активів, передбачених законами та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» інститут спільного інвестування це корпоративний або пайовий фонд.

Частиною 1 ст.41 Закону України «Про інститути спільного інвестування» визначено, що пайовий фонд сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

Інвестиційний сертифікат цінний папір, емітентом якого є компанія з управління активами пайового фонду та який засвідчує право власності учасника пайового фонду на частку в пайовому фонді та право на отримання дивідендів (для закритого пайового фонду).

Згідно із ч. 10 ст. 7 Закону України «Про інститути спільного інвестування» недиверсифікований інститут спільного інвестування закритого типу, який здійснює виключно приватне розміщення цінних паперів інституту спільного інвестування серед юридичних та фізичних осіб, є венчурним фондом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» діяльність із спільного інвестування діяльність, яка провадиться інтересах учасників (учасника) інституту спільного інвестування та за рахунок інституту спільного інвестування шляхом вкладення коштів спільного інвестування в активи інституту спільного інвестування.

Відповідно до п. 7.1 Регламенту його напрямки інвестицій визначаються в Інвестиційній декларації Фонду, яка є частиною цього Регламенту. Як зазначено в Інвестиційній декларації Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Консент Капітал», затвердженої рішенням Загальних зборів ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», викладеним в протоколі № 91 від 17.04.2014 року (далі Інвестиційна декларація) основним напрямком інвестиційної діяльності є інвестування в будівельну галузь народного господарства шляхом залучення коштів в корпоративні права, цінні папери, нерухомість, боргові зобов`язання (зобов`язання можуть бути оформлені векселями, заставними, договорами відступлення права вимоги, позики та в інший спосіб не заборонений законодавством) підприємств зазначеної галузі з урахуванням обмежень встановлених чинним законодавством України та в інші активи не заборонені чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.12 Проспекту емісії інвестиційних сертифікатів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Консент Капітал», затвердженого рішенням Загальних зборів ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», викладеним в протоколі № 91 від 17.04.2014 року, власникам інвестиційних сертифікатів надається, серед іншого, право власності учасника на частку активів Фонду.

Відповідно до п. 8.1 Регламенту, вартість чистих активів Фонду визначається згідно з порядком, передбаченим «Положенням про порядок визначення вартості чистих активів інститутів спільного інвестування», затвердженим Рішенням національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.07.2013 року №1336.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про інститути спільного інвестування» активи венчурного фонду можуть повністю складатися з коштів, нерухомості, корпоративних прав, прав вимоги та цінних паперів, що не допущені до торгів на фондовій біржі.

Щодо тверджень, що активи Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Консент Капітал» (реєстраційний код за ЄДРІСІ 2331300), який знаходиться в управлінні ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» (ІКЮО - 35575477), належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, право власності яких на відповідну частку в пайовому фонді засвідчується належними їм інвестиційними сертифікатами, суд зазначає, що відповідне право часткової власності здійснюється та реалізується на умовах загальних засад права спільної часткової власності, визначених ст.ст. 356, 364, 367 Цивільного кодексу України, з врахування особливостей, визначених Законом України «Про інститути спільного інвестування».

Зокрема, набуття співвласником права власності на належну йому частку в спільному майні відбувається шляхом її виділення в натурі, що припиняє його право спільної часткової власності.

Однак, з врахуванням особливостей ліквідаційної процедури пайового фонду, можливість реалізації відповідних правомочностей обмежена необхідністю дотримання умов ст. 47 Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Крім того, відповідно до п.5 ст. 46 Закону України «Про інститути спільного інвестування», з моменту прийняття рішення про ліквідацію пайового фонду розміщення та обіг інвестиційних сертифікатів забороняється.

Таким чином, лише після завершення процедури ліквідації Фонду, його активи підлягають розподілу між учасниками відповідно до кількості належних їм інвестиційних сертифікатів.

Суд відхиляє доводи позивача1 про накладення на відповідача 1 санкцій за порушення законодавства на ринку цінних паперів, невиконання розпоряджень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, анулювання ліцензії, оскільки такі факти не є підставами для визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за учасниками пайового інвестиційного фонду. Водночас, такі факти досліджувалися господарськими судами та їм була дана правова оцінка під час розгляду вимог про визнання недійсними договорів.

Позивачем1 не надані такі, що набрали законної сили, судові рішення про визнання рішень загальних зборів учасників ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», прийнятих з жовтня 2018 року та станом на момент розгляду судового спору у справі № 911/735/19 в суді, недійсними, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи позивача 1 в цій частині.

Європейський суд з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої відповідачем1 заяви про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі № 911/735/19 за нововиявленими обставинами.

За наслідками перегляду за ново виявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 у справі № 911/735/19 суд дійшов висновку, що вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на частки в майні, яке складають нежитлові будівлі котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4 безпідставні і суперечать фактичним обставинам спору та вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Частиною 5 ст.320 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Статтею 325 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, зокрема, ч. 3 визначено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно з ч.4 ст.325 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду;

3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Згідно з ч.ч. 5 - 7 ст.325 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, видаються або надсилаються учасникам справи у порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками перегляду рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 за нововиявленими обставинами суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині вимог позивачів щодо визнання за ними права власності на частки в майні, яке складають нежитлові будівлі котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4, оскільки такі вимоги безпідставні і суперечать фактичним обставинам спору та вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про інститути спільного інвестування».

В решті рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити заяву б/н та б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 року у справі № 911/735/19.

2. Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2020 року у справі № 911/735/19 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», Приватного акціонерного товариства «Олімп» про визнання права власності на частки в майні щодо нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторного пункту літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 4.

3. Прийняти у справі № 911/735/19 нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гларос КФ», Приватного акціонерного товариства «Олімп» про:

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Омокс» права власності на 390/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитна група «Чайка» права власності на 79/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» права власності на 29/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» права власності на 1/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/500 частин нежитлових будівель котельні літ.«А» загальною площею 1010,1 кв.м, газорегуляторний пункт літ.«Б» загальною площею 50,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 24, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене: 13.08.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін