УХВАЛА

м. Київ

13.08.2021Справа № 910/10213/19

За поданням Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича

про проникнення до володіння іншої особи, в якої перебуває майно боржника, у справі №910/10213/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація"

про стягнення 585 156, 00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача: Мельниченко Р.В.; Сидорук І.С.;

Від боржника: не з`явився;

Від приватного виконавця: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія Константа" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація" заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору від 27.11.2013 №10/13 і угоди від 26.12.2015.

Господарський суд міста Києва (суддя Марченко О.В.) рішенням від 11.11.2019 у справі №910/10213/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа" задовольнив та присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Авіація" на користь Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа" 585 156, 00 грн заборгованості та 8 777, 34 грн судового збору.

03.12.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ.

23.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. надійшло подання про примусове проникнення до володіння (приміщення) Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Константа", в якого перебуває майно боржника, яке знаходиться за адресою: аеропорт "Запоріжжя", стоянка літаків, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4М.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.07.2020 подання передано судді Марченко О.В.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Марченко О.В., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №910/10213/19, за результатом якого вказане подання передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 подання приватного виконавця призначено до розгляду на 09.08.2021.

03.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника стягувача надійшли заперечення на подання приватного виконавця.

05.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від приватного виконавця надійшло клопотання про відкладення розгляду подання.

Представники стягувача заперечили проти задоволення подання приватного виконавця.

Представники боржника та приватного виконавця у судове засідання 09.08.2021 не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича, суд дійшов наступних висновків.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з поданням приватний виконавець вказує, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 63395948 з примусового виконання наказу № 910/10213/19 від 03.12.2019.

В ході примусового виконання виконавчого провадження № 63395948 виконавцем накладено арешт на майно боржника, а саме літак - модель АН -140-100, заводський номер 9 (03-07, державний реєстраційний знак UR -14007 , який є предметом іпотеки ТОВ «ФК «Геліос»).

24.11.2020 приватним виконавцем в присутності ПрАТ «Авіакомпанія Константа» проведено опис та арешт вищевказаного літака.

Літак зберігається на території, ПрАТ «Авіакомпанія Константа» за адресою: аеропорт Запоріжжя, стоянка літаків, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4 М.

З метою проведення виконавчих дій з перевірки наявності вище вказаного рухомого майна, з метою опису та арешту рухомого майна боржника, 25.06.2021 виконавцем був здійснений виїзд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4 М та встановлено, що дані приміщення охороняються, доступ до приміщень боржника не було надано.

Провести виконавчі дії не вдалося, оскільки доступу приватному виконавцю для огляду та проведення опису (в разі наявності в приміщеннях боржника рухомого майна) не було надано.

Відтак, виконати рішення суду не вдалося, оскільки виконавцю не надано доступу до нежитлових приміщень для опису та арешту рухомого та нерухомого майна з метою їх подальшої примусової реалізації в межах процедури виконавчого провадження.

З огляду на наведене, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець просить суд винести ухвалу про примусове проникнення до володіння (приміщення) Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія Константа» (69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4; Код ) в якого перебуває майно боржника, яке знаходиться за адресою: аеропорт Запоріжжя, стоянка літаків, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4 М.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У пункті 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (заява N 18357/91) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. … Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункту 4 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII)..

За загальним правилом, усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах вирішуються відповідно до вимог Розділу VІ ГПК України.

Разом з тим чинний ГПК України не містить норм, які б регулювали можливість звернення органів державної виконавчої служби (приватних виконавців) до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи в порядку господарського судочинства.

Поряд з цим, таке питання врегульовано частиною 1 ст. 439 ЦПК України де визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 20.09.2018 у справі N 545/3611/17-ц, положеннями ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України встановлено особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається не судом, який видав виконавчий документ, а судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи.

За наведених обставин, виходячи з положень Розділу VІ ГПК України, зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суд, суд дійшов висновку, що подання Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про проникнення до володіння іншої особи, в якої перебуває майно боржника, у справі №910/10213/19 не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Положеннями розділу VI ГПК України не врегульовані процесуальні рішення, які суд має право застосувати у даному випадку, а тому суд вважає за необхідне застосувати положення частини 10 статті 11 ГПК України щодо аналогії закону, а саме положення пункту 1 частини 1 статті 231 того ж Кодексу, за якими господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження по розгляду подання підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 231, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про проникнення до володіння іншої особи, в якої перебуває майно боржника, у справі №910/10213/19 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.08.2021.

Суддя М.Є. Літвінова