УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

18.08.2021Справа № 910/11021/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА"

про стягнення 43 943,42 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (далі - позивач, ПРАТ "СК "ІНГОССТРАХ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" (далі - відповідач, ПРАТ СК "ПЗУ УКРАЇНА") про стягнення 43 943,42 грн у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПРАТ "СК "ІНГОССТРАХ" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № APVO14946 від 04.02.2018, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, сплачено суму страхового відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу RENAULT Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована ТПРАТ СК "ПЗУ УКРАЇНА", позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, у розмірі 43 943,42 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 про відкриття провадження у справі № 910/11021/21.

23.07.2021 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-02/25584 від 19.07.2021 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісом № АМ/9231574.

30.07.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 2270,00 грн.

03.08.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов на відзив по справі, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, ПРАТ СК "ПЗУ УКРАЇНА" здійснило виплату за регресною вимогою ПРАТ "СК "ІНГОССТРАХ" у сумі 43 943,42 грн. що підтверджується доданим до відзиву на позов платіжним дорученням №53837 від 20.07.2021.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом статті 46 ГПК України передбачено подання відповідних заяв.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи факт сплати відповідачем страхового відшкодування, провадження у справі №910/11021/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" про стягнення 43 943,42 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судом встановлено, що страхове відшкодування було сплачене відповідачем позивачу 20.07.2021, тобто після звернення позивача з відповідним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021.

Позивач підтвердив сплату відповідачем страхового відшкодування в сумі 43 943,42 грн.

Процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого (іншої особи, яка має відповідне право), необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Однак, подання відповідної заяви як підстави для виплати страхового відшкодування не заперечує права потерпілого звернутися за судовим захистом у разі ігнорування страховиком такої заяви, незгоди із розміром визначеної страхової виплати чи із рішенням страховика про відмову у страховому відшкодуванні.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому.

Перша з них - передбачена статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика (МТСБУ) за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика (МТСБУ) про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.

Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків (впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди) як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Підставою вказаних правових висновків Великої Палати Верховного Суду є твердження того, що виникнення права на отримання страхового відшкодування пов`язується не з поданням потерпілим (іншою особою, що має відповідне право) заяви про таке відшкодування, а саме, з настанням страхового випадку, що має наслідком виникнення у страховика обов`язку з регламентної виплати в силу закону та на підставі відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності його страхувальника, а за відсутності такого договору та у визначених законом випадках - виникнення цього обов`язку у МТСБУ.

Такий підхід (виникнення права на страхове відшкодування з моменту страхового випадку, а не з моменту звернення до страховика із відповідною заявою) і передбачає за можливе захист права щодо отримання регламентної виплати (страхового відшкодування) шляхом звернення потерпілого (іншої особи, що має відповідне право) до суду.

Згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №910/6013/20, Верховний Суд не знайшов підстав відступати від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, витрати у вигляді судового збору у сумі 2 270,00 грн покладаються на відповідача як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір у даній справі.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 232, 234, 235, 247, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/11021/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" про стягнення 43 943,42 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (Україна, 49100, Дніпропетровська область, м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) судового збору.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.08.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна