Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/497/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД"

про стягнення заборгованості у розмірі 3 628, 80 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 3 628, 80 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 15.07.2021.

Ухвалою суду від 15.07.2021 розгляд справи відкладено на 12.08.2021.

У судове засідання 12.08.2021 представник позивача не з`явився, однак 23.07.2021 від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також, останнім зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання 12.08.2021 відповідач також не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Ухвали суду від 23.06.2021 та від 15.07.2021 направлялись на адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 1. Проте, вказані ухвали повернулись з відміткою пошти "адресат відсутній".

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зважаючи на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання 12.08.2021 з розгляду справи №918/497/21 по суті, при цьому суд здійснив усі можливі заходи для його повідомлення.

Явка представників сторін у судове засідання з розгляду справи по суті 12.08.2021 обов`язковою не визнавалася.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін за наявними у справі доказами.

Також судом встановлено, що відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, оскільки відповідач у справі не з`явився у судове засідання з розгляду справи №918/497/21, зважаючи на обмеженість процесуального строку розгляду справи по суті, господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період листопад - грудень 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент", як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" (попередня назва ТОВ "Будсервіс 2000"), як покупцем, виникли цивільно - правові відносини, за умовами яких постачальник за плату поставляв у власність покупця газобетонні блоки.

Також судом встановлено, що 21.02.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Будсервіс 2000", за кодом , змінено найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" та адресу вказаної юридичної особи на: 33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 1, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 48 - 55).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент" здійснило поставку у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" товару на загальну суму 554 549, 76 грн, що підтверджується видатковими накладними від 21.11.2019 №30329, від 22.11.2019 №30342, від 22.11.2019 №30388, від 22.11.2019 №30397, від 25.11.2019 №30429, від 26.11.2019 №30603, від 19.12.2019 №32409, від 19.12.2019 №32430, від 20.12.2019 №32512, від 20.12.2019 №32542, від 20.12.2019 №32565, від 20.12.2019 №32602 (а.с. 6 - 17). Видаткові накладні підписані обома сторонами та скріплено відтисками печаток останніх.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" здійснило оплату продукції частково на загальну суму 550 920, 96 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 21.11.2019 №25744 (а.с. 18) та від 18.12.2019 №2715 (а.с. 29), а також виписками із банківського рахунку позивача (а.с. 19 - 28).

Також, позивачем надано Акт звірки взаємних розрахунків станом за період: 4 квартал 2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" (а.с. 5), та згідно якого за останнім рахується заборгованість в розмірі 3 628, 80 грн. Акт звірки підписаний обома сторонами та скріплений відтисками печаток останніх.

Таким чином, за результатами господарських операцій виникла заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" за поставлений та не оплачений товар в сумі 3 628, 80 грн.

У зв`язку із непогашеннням заборгованості позивачем 07.04.2021 направлено на юридичну адресу відповідача вимогу №94 про сплату коштів за поставлений та неоплачений товар в сумі 3 628, 80 грн. Конверт із поштовим відправленням №156 повернувся на адресу позивача у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 36-39).

Таким чином, дана вимога залишена без відповіді та задоволення.

З метою захисту свого права на отримання оплати за поставлений товар, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3 628, 80 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За приписом ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У розумінні ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент надання товару покупцеві.

Згідно ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", накладні являються первісними звітними документами, на підставі яких проводиться звіт господарської діяльності.

Системний аналіз Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та інших підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку на підприємствах свідчить про те, що у бухгалтерському обліку повинні відображатися господарські операції, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів на підставі первинних документів. Останні для надання їм юридичної сили доказовості в розумінні статті 76-77 ГПК України повинні мати крім обов`язкових реквізитів додаткові в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій. Тобто, в якості доказу первинні документи мають містити повні дані про конкретні господарські операції та підставу їх здійснення.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку передачі та інших зауважень суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм та дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що надані позивачем видаткові накладні є належним доказом здійснення передачі відповідачу товару та прийняття його останнім.

За викладених обставин, позивачем належним чином доведено факт виконання обов`язку щодо передачі товару у відповідності до норм статті 664 ЦК України.

З огляду на таке, позивач та відповідач в порядку статті 181 ГК України здійснили встановлення правовідносин не шляхом укладання договору у формі єдиного документу, а конклюдентно шляхом вчинення дій, які виразилися у фактичних діях.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 525, 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 ГК України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Слід зазначити, що відповідно до статті 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Так, виходячи з наведених положень ЦК України, поряд із вищевикладеними нормами чинного законодавства України, підписання покупцем видаткової накладної фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, що є підставою виконання обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою від 07.04.2021 №94 про сплату заборгованості в сумі 3 628, 80 грн, яка залишена без відповіді та задоволення.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач повністю не розрахувався з позивачем за поставлений товар. Доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено, з матеріалів справи протилежного встановленому не вбачається.

З огляду вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" про стягнення заборгованості в сумі 3 628, 80 грн є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача в сумі 2 270, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпродакт ЛТД" (33009, Рівненська область, м. Рівне, провулок Робітничий, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 32733574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент" (07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 28-А, ідентифікаційний код юридичної особи 36108100) заборгованість в сумі 3 628 (три тисячі шістсот двадцять вісім) грн 80 коп. та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 16 серпня 2021 року.

Суддя А.М. Горплюк