ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Справа № 911/952/21

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдінг Сквира»

до Сквирської районної державної адміністрації

про визнання недійсним розпорядження в частині

за участю представників

позивача: Рибченко О.Г. - адвокат, ордер серії АА № 1034931 від 30.06.2021;

відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдінг Сквира» (далі - позивач, ТОВ «Агрохолдінг Сквира») з позовом до Сквирської районної державної адміністрації (далі - відповідач, Сквирська РДА), у якому просить суд визнати недійсним розпорядження Сквирської районної державної адміністрації № 589 від 27.12.2005 «Про припинення права постійного користування землею товариству «Київоблбуд» в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області» - у частині пунктів 2, 3, 4 даного розпорядження.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що до ТОВ «Агрохолдінг Сквира» за фактом придбання у власність за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва на підставі ст. 120 ЗК України перейшло право користування земельною ділянкою, яке існувало у попередніх власників об`єкта незавершеного будівництва. Позивач вважає, що оскаржуваним розпорядженням Сквирської РДА № 589 від 27.12.2005 безпосередньо порушуються майнові права ТОВ «Агрохолдінг Сквира», як користувача земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, належний позивачу на праві власності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.05.2021.

Через канцелярію суду 19.04.2021 від Сквирської РДА надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що оскільки з матеріалів поданого ТОВ «Агрохолдінг Сквира» позову з`ясувалось, що об`єкти незавершеного будівництва, які розташовані на вказаній земельній ділянці, були продані ВАТ «Яшма», з огляду на що, на думку відповідача, існували правові підстави для застосування положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України щодо переходу прав користування даною земельною ділянкою до ВАТ «Яшма», як нового власника об`єкта незавершеного будівництва. У зв`язку з цим Сквирська РДА не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Крім того відповідач просив суд розглянути справу без участі представника Сквирської РДА.

На підставі ухвали Господарського суду Київської області від 24.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2021.

Розгляд справи по суті неодноразово відкладався.

Через канцелярію суду 21.07.2021 позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 у справі № 911/1458/20 та врахування преюдиціальних фактів, що встановлені вказаним судовим рішенням.

У судовому засіданні 26.07.2021 представник позивача обґрунтував в усному порядку заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 26.07.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Сквирською міською радою у 1993 році видано Об`єднанню орендних підприємств «Київоблбуд» Державний акт на право користування землею серії Б № 084793, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 26. Згідно з цим актом за Об`єднанням орендних підприємств «Київоблбуд» закріплено в безстрокове і безплатне користування 42,5 га землі в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області. Земля надана під будівництво заводу керамзитового гравію, розробку кар`єру керамзитових глин та під будівництво під`їзного шляху від кар`єру до заводу.

Сквирська районна державна адміністрація, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд» про припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 42,5 га, з них 13,8 га - під розробку кар`єру керамзитових глин, 5,2 га - будівництво заводу керамзитового гравію та 23,5 га - будівництво під`їзного шляху від кар`єру до заводу в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області, 27.12.2005 видала розпорядження № 589 «Про припинення права постійного користування землею товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд» в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області», яким вирішено:

1) припинити право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 42,5 га, з них 13,8 га - під розробку кар`єру керамзитових глин, 5,2 га - будівництво заводу керамзитового гравію та 23,5 га - будівництво під`їзного шляху від кар`єру до заводу в межах Сквирської міської ради;

2) Державний акт на право користування землею серії Б № 084793, виданий Сквирською міською радою за № 26 Об`єднанню орендних підприємств «Київоблбуд» (нині ТОВ «Київоблбуд») скасувати в установленому порядку згідно діючого законодавства;

3) передати до земель запасу Сквирської міської ради земельні ділянки загальною площею 42,5 га, в тому числі ріллі - 10,6 га, пасовищ - 3,6 га, ліси та інші лісові землі - 0,8 га, болото - 1,2 га, яри - 0,3 га, господарські шляхи та прогони - 2,3 га. Вулиць - 4,8 га, відпрацьовані розробки та кар`єри - 13,8 га, відкриті землі без рослинного покрову - 5,2 га;

4) Сквирському районному відділу земельних ресурсів внести відповідні зміни в земельно-кадастрову документацію.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2006, яке набрало законної сили, у справі № 40/8-06 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Яшма» (далі - ВАТ «Яшма») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд» (далі - ТОВ «Київоблбуд») про визнання права власності на нерухоме майно - визнано за ВАТ «Яшма» право власності на нерухоме майно, а саме: незавершене будівництво завод керамзитового гравію, який складається з будівельних матеріалів, конструкцій, обладнань, будівельних матеріалів пов`язаних фундаментом із землею, розроблений кар`єр керамзитових глин та під`їзного шляху від кар`єру до заводу, що знаходяться в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області.

Вказаним судовим рішенням від 14.02.2006 у справі № 40/8-06 установлено, зокрема:

- відповідно до договору купівлі-продажу № 435304 від 15.08.2005 ТОВ «Київоблбуд» зобов`язалось передати ВАТ «Яшма» будівельні матеріали, загальна вартість яких становить 864000,00 грн. Згідно актів приймання-передачі від 30.09.2005 та від 28.10.2005 ТОВ «Київоблбуд» передало ВАТ «Яшма» будівельні матеріали, конструкції, обладнання, будівельні матеріали пов`язані фундаментом із землею, які в сукупності складають незавершений будівництвом завод керамзитового гравію, проектно-технічну документацію;

- платіжними дорученнями № 179 від 26.09.2005, № 180 від 26.09.2005 та № 181 від 27.09.2005 ВАТ «Яшма» перераховані грошові кошти на суму 864000,00 грн на виконання умов зазначеного договору;

- листом № 01/04-05 від 16.01.2006 ТОВ «Київоблбуд» повідомило Сквирську райдержадміністрацію про передачу ВАТ «Яшма» об`єктів незавершеного будівництва заводу керамзитового гравію разом із будівельними матеріалами всю проектно-технічну документацію та Державний акт на право користування землею Б № 084793 від 1993.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 23.05.2014, яке набрало законної сили 03.06.2014, у справі № 376/945/14-ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено факт, що ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 26.10.2010 придбав у ВАТ «Яшма» наступне майно, зокрема: незавершене будівництво заводу керамзитового гравію, який складається з будівельних матеріалів, конструкцій, обладнань, будівельних матеріалів пов`язаних фундаментом із землею; розроблений кар`єр керамзитових глин та під`їзного шляху від кар`єру до заводу, що знаходиться в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області, яке являється тим же майном, що було придбане ВАТ «Яшма» у ТОВ «Київоблбуд» згідно договору від 15.08.2005.

Між ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «Агрохолдінг Сквира» (покупець) 27.07.2017 укладено договір купівлі-продажу (далі - договір від 27.07.2017), відповідно до п. 1 якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця об`єкт незавершеного будівництва - нежитлову будівлю заводу керамзитового гравію, що розташований за адресою: м. Сквира Київської області, вул. Залізнична, 57-б (п`ятдесят сім літера б). Продавець заявляє, що будівництво зазначеного об`єкта завершено на 20 (двадцять) відсотків.

У пункті 2 договору від 27.07.2017 зазначено, зокрема, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 23.05.2014 по справі № 376/945/14-ц встановлено факт належності продавцеві незавершеного будівництва заводу керамзитового гравію, який складається з будівельних матеріалів, конструкцій обладнань, будівельних матеріалві, пов`язаних фундаментом із землею; розроблений кар`єр керамзитових глин та під`їзного шляху від кар`єру до заводу. Реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 03.07.2017 за № 21190425, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240.

Об`єкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці площею 5,3397 га, кадастровий № :03:014:0004, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, вид використання - добувної. Вказана земельна ділянка знаходиться в користуванні продавця на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 18.03.1992 (пункт 3 договору від 27.07.2017).

Пунктом 10 договору від 27.07.2017 обумовлено, що згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на вищезазначений об`єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту державної реєстрації договору.

Договір купівлі-продажу від 27.07.2017 посвідчено державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори Савченко М.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1425.

Як зазначається у позовній заяві, до ТОВ «Агрохолдінг Сквира» за фактом придбання у власність за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, перейшло право користування земельною ділянкою, яке існувало у попередніх власників об`єкта незавершеного будівництва, а саме - право постійного користування земельною ділянкою площею 42,5 га. Однак, як зауважує позивач, оскільки ТОВ «Агрохолдінг Сквира», відповідно до приписів ст. 92 Земельного кодексу України, не входить до кола суб`єктів, які мають право володіти земельною ділянкою на праві постійного користування, товариство звернулось до Київської обласної державної адміністрації з відповідною заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації для оформлення орендного користування частиною вищенаведеної земельної ділянки.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 257208133 від 19.05.2021) 02.04.2020 за ТОВ «Агрохолдінг Сквира» зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:014:0004 площею 6,8082, на якій знаходиться вказаний вище об`єкт незавершеного будівництва. Державна реєстрація права оренди здійснена на підставі договору оренди землі від 01.04.2020.

Позивач зазначає, що першим заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави до Господарського суду Київської області подано позов про визнання недійсним розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 270 від 03.05.2018 «Про надання в оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохолдінг Сквира» та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.04.2020, що укладений між Сквирською РДА та ТОВ «Агрохолдінг Сквира».

За твердженнями позивача, у межах розгляду справи № 911/1458/20 за вказаним позовом ТОВ «Агрохолдінг Сквира» стало відомо про факт існування розпорядження Сквирської РДА № 589 від 27.12.2005.

Позивач наголошує, що ТОВ «Київоблбуд», вже не будучи землекористувачем земельної ділянки площею 42,5 га, за фактом продажу об`єкта незавершеного будівництва ВАТ «Яшма», не мало юридичних прав для звернення із заявою про добровільну відмову під прав користування земельною ділянкою, оскільки на той час землекористувачем даної земельної ділянки вже була інша юридична особа - ВАТ «Яшма».

Позивач також звертає увагу суду на те, що розпорядження Сквирської РДА № 589 від 27.12.2005 в частині припинення права постійного користування ТОВ «Київоблбуд» земельною ділянкою (п. 1 розпорядження) лише додатково документально відобразило дійсний факт припинення для ТОВ «Київоблбуд» права постійного землекористування, яке юридично відбулось за фактом продажу ВАТ «Яшма» об`єкта незавершеного будівництва. У цій частині розпорядження Сквирської РДА № 589 від 27.12.2005 позивачем не оскаржується.

Однак, на думку позивача, вказане розпорядження в частині рішення про скасування Державного акта на право користування землею та здійснення інших похідних процедурних дій (п. 2, 3, 4 розпорядження) - є незаконним з тих підстав, що до ТОВ «Агрохолдінг Сквира» за фактом придбання у власність за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва на підставі ст. 120 Земельного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою, яке існувало у попередніх власників об`єкта незавершеного будівництва, натомість спірним розпорядженням, як вважає позивач, порушуються майнові права ТОВ «Агрохолдінг Сквира» як землекористувача земельної ділянки площею 42,5 га, за фактом придбання об`єкта незавершеного будівництва.

Насамперед під час визначення правового статусу об`єкта незавершеного будівництва слід враховувати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Цивільний кодекс України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У розумінні частини другої вказаної статті Цивільного кодексу України житлові будинки, будівлі, споруди тощо охоплюються поняттям «нерухоме майно». Однак вказаний перелік об`єктів нерухомого майна не є вичерпним.

Так, зокрема, відповідно до ст. 5 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення.

Особливістю правового режиму нерухомого майна є те, що у процесі створення воно може набувати статусу як незавершеного будівництвом нерухомого майна, так і завершеного нерухомого майна.

Виходячи з аналізу чинного законодавства, вбачається, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18.

Судом установлено, що позивачу на праві власності належить об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці, яка, відповідно до Державного акта серії Б № 084793, виданого у 1993 році, знаходилась на праві постійного користування у Об`єднання орендних підприємств «Київоблбуд» (наразі - ТОВ «Київоблбуд»).

Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України.

Положеннями зазначених статей розкривається зміст принципу єдності юридичної долі земельної ділянки, згідно з яким особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (правовий висновок, викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц, від 05.12.2018 у справі № 713/1817/16-ц).

Згідно з ч. 1, 5 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Частиною 2 ст. 377 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин) якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже законодавство, яке діяло станом на час видачі спірного розпорядження, встановлювало правило, за яким перехід права на земельну ділянку до нового набувача жилого будинку, будівлі або споруди відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Як вже зазначалось, об`єкт нерухомого майна, право власності на яке перейшло до позивача, знаходиться на земельній ділянці, що перебувала на праві постійного користування у землекористувача - Об`єднання орендних підприємств «Київоблбуд» (правонаступником якого є ТОВ «Київоблбуд») на підставі Державного акта на право користування землею серії Б № 084793, виданого 1993 року Сквирською міською радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України).

Судом установлено, що позивач не є державним підприємством, отже до позивача у цьому випадку не може перейти право постійного землекористування на аналогічних підставах, яким користувалось ТОВ «Київоблбуд» відповідно до Державного акта серії Б № 084793, виданого у 1993 році.

Проте, виходячи з тлумачення норм ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, позивач, який набув право власності на об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва), розташований у межах земельної ділянки, якою користувались попередні власники такого об`єкта, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я права користування земельною ділянкою в обсязі, які були встановлені для попередніх землекористувачів - власників об`єкта незавершеного будівництва, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування такого об`єкта, розташованого на ній.

Відповідачем під час видачі спірного розпорядження зазначених норм законодавства враховано не було, внаслідок чого було порушено право позивача на оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, належний на праві власності ТОВ «Агрохолдінг Сквира».

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

За приписами ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України відповідно до якої одним з таких є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного на момент його прийняття законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2006, яке набрало законної сили, у справі № 40/8-06 установлено, що листом № 01/04-05 від 16.01.2006 ТОВ «Київоблбуд» повідомило Сквирську РДА про передачу ВАТ «Яшма» об`єктів незавершеного будівництва заводу керамзитового гравію разом із будівельними матеріалами, всю проектно-технічну документацію та Державний акт на право користування землею Б № 084793 від 1993, з огляду на що існували правові підстави для застосування положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України щодо переходу прав користування даною земельною ділянкою до ВАТ «Яшма», як нового власника об`єкта незавершеного будівництва.

За таких обставин суд дійшов висновку, що розпорядження Сквирської РДА від 27.12.2005 № 589 «Про припинення права постійного користування землею товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд» у частині пунктів 2, 3, 4 такого розпорядження - не відповідає вимогам закону та визнається судом недійсним, з огляду на що позовні вимоги ТОВ «Агрохолдінг Сквира» підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеної норми процесуального закону, витрати позивача в розмірі 2270,00 грн, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви, при задоволенні позову покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 129, 130, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним розпорядження Сквирської районної державної адміністрації (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Богачевського, буд. 28; ) № 589 від 27.12.2005 «Про припинення права постійного користування землею товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд» в межах Сквирської міської ради Сквирського району Київської області» у частині пунктів 2, 3, 4 даного розпорядження.

3. Стягнути із Сквирської районної державної адміністрації (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Богачевського, буд. 28; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдінг Сквира» (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Залізнична, буд. 57-Б; ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.08.2021.

Суддя О.В. Щоткін