УХВАЛА

м. Київ

09.08.2021Справа № 910/5379/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №910/5379/20 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01601) до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021) про стягнення 607805,97 грн,

За участю представників сторін:

від заявника (відповідача) - Яковенко П.А.

від стягувача (позивача) не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз», в якому просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» борг у загальній сумі 607805,97 грн, у тому числі: основний борг у сумі 544734,16 грн, пеня у сумі 48910,83 грн, 3% річних у сумі 10955,46 грн, інфляційні нарахування у сумі 3205,52 грн; стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» судові витрати, а саме 9117,09 грн сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором № -ТЕ постачання природного газу від 25.10.2018.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.06.2020 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2020 р. у справі № 910/5379/20 - без змін.

13.07.2021 на виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/5379/20 від 18.06.2020, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 залишено без змін, видано наказ.

30.07.2021 від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №910/5379/20.

В обґрунтування вказаної заяви заявник вказує, що 09.12.2020 AT «Укртрансгаз», платіжним дорученням №25231, повністю оплатило заборгованість за договором №-ТЕ від 25.10.2018 на суму 544 734,16грн. Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/5379/20 та виданий на його виконання наказ Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/5379/20 в частині стягнення з AT «Укртрансгаз» 544 734,17 грн. виконано Відповідачем в добровільному порядку.

Крім того як вбачається з вищевказаної заяви представником заявника надано пояснення щодо заборгованості в розмірі 63071,81 грн.

Так рішенням акціонера AT «Укртрансгаз» №417 від 02.11.2020, надано згоду на вчинення правочинів, в тому числі і на укладення договору про врегулювання заборгованості та додаткових угод до договорів про закупівлю природного газу, договорів купівлі-продажу природного газу і договорів постачання природного газу.

На виконання вказаного рішення, між AT «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України» укладено договір про врегулювання заборгованості № від 30.11.2020 та додаткові угоди до договорів про закупівлю природного газу, договорів купівлі-продажу природного газу і договорів постачання природного газу.

У відповідності до п. 2 Договору про врегулювання заборгованості № від 30.11.2020 (далі Договір), Сторони домовились, що AT «Укртрансгаз» здійснює оплату залишку основного боргу на користь НАК «Нафтогаз України» протягом 5 (п`яти) робочих днів після виконання Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» зобов`язання, передбаченого розділом 3 договору від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за рахунок сум, отриманих на виконання договору від 22.11.2019 № по кожному із зазначених Договорів, в тому числі і за Договором закупівлі природного газу №-ТЕ від 25.10.2018, про що сторони вносять відповідні зміни до вказаних Договорів, зазначених в цьому пункті Договору, про врегулювання, шляхом укладання додаткових угод до Договорів.

Додатковою угодою №5 від 17.11.2020 до Договору про закупівлю природного газу №-ТЕ від 25.10.2018, AT «Укртрансгаз» та AT «НАК «Нафтогаз України» доповнили п.5.1. Договору другим абзацом такого змісту:

«Покупець здійснює оплату залишку заборгованості за Договором на користь Продавця протягом 5 (п`яти) робочих днів після виконання Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» зобов`язання, передбаченого розділом 3 договору від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за рахунок сум, отриманих на виконання договору від 22.11.2019 №».

Відповідно до п. 3 Договору про врегулювання заборгованості № від 30.11.2020, укладеного між НАК «Нафтогаз України» та AT «Укртрансгаз», Сторони погодили, що усвідомлюють правові наслідки зміни строків виконання простроченого Основного боргу у відповідності до п.2 Договору про врегулювання, у тому числі щодо втрати Компанією права на нарахування пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату Основного боргу за період прострочення за договорами зазначеними в п.2 Договору про врегулювання.

Таким чином заявник вважає, що уклавши додаткову угоду №5 від 17.11.2020 до договору №-ТЕ від 25.10.2018 Позивач і Відповідач, змінили строки оплати за Договором, в зв`язку з чим, строк оплати Відповідачем залишку заборгованості Позивачу за первісним Договором, станом на день подання заяви, не настав, а Позивач втратив право для нарахування і стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату, а отже прострочений цивільний обов`язок АТ «Укртрансгаз» перед НАК «Нафтогаз України» з виконання рішення суду у справі № 910/5379/20 - відсутній.

В судове засідання 09.08.2021 представник заявника прибув надав свої пояснення, представник стягувача не прибув повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 09.08.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №910/5379/20, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту пункту 2 Договору вбачається, що Сторони домовились, що AT «Укртрансгаз» здійснює оплату залишку основного боргу на користь НАК «Нафтогаз України» протягом 5 (п`яти) робочих днів після виконання Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» зобов`язання, передбаченого розділом 3 договору від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за рахунок сум, отриманих на виконання договору від 22.11.2019 № по кожному із зазначених Договорів, в тому числі і за Договором закупівлі природного газу №-ТЕ від 25.10.2018, про що сторони вносять відповідні зміни до вказаних Договорів, зазначених в цьому пункті Договору, про врегулювання, шляхом укладання додаткових угод до Договорів.

Як вбачається з вищевказаного пункту, сторони встановили умову (подію), якою передбачили, що AT «Укртрансгаз» здійснює оплату залишку основного боргу на користь НАК «Нафтогаз України», протягом 5 (п`яти) робочих днів після виконання Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» зобов`язання, передбаченого розділом 3 договору від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, якими передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалось вище сторони в договорі визначили подію, а саме - виконання Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» зобов`язання, передбаченого розділом 3 договору від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», відповідно до якої Акціонерне товариство «Укртрансгаз» має здійснити оплату залишку основного боргу на користь компанії протягом 5 робочих днів.

Проте матеріалами справи не підтверджено, що Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» виконано зобов`язання, передбачене розділом 3 договору від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Крім того представником заявника не надано договір від 22.11.2019 № купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

У відповідності до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбаченим цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання..

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Акціонерним товариством «Укртрансгаз» не доведено суду обґрунтованість своїх вимог.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 р. по справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №910/5379/20.

Керуючись ст. ст. 193, 234, 235, 328 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви №1001вих-21-5660 від 28.07.2021 Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №910/5379/20 - відмовити.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.08.2021.

Суддя В.О. Демидов