ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.08.2021 Справа № 914/654/21
За заявою: Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав, м. Київ
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/654/21
За позовом: Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Західтелесервіс, м. Львів
про визнання укладеним договору

Суддя Манюк П.Т.
За участю секретаря Чорної І.Б.
Представники сторін:
від заявника: Калениченко П.А. генеральний директор
від відповідача: не з`явився
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/654/21 за позовом Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Західтелесервіс про визнання укладеним договору.
24.06.2021 Господарським судом Львівської області у справі № 914/654/21 прийнято рішення, позовні вимоги задоволено повністю та визнано укладеним між Громадською спілкою Коаліція аудіовізуальних і музичних прав і Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Західтелесервіс договір № 03-09/01/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав. Крім того, позивачу встановлено п`ятиденний строк, з моменту проголошення вступної та резолютивної частини рішення у справі, для подачі доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу.
01.07.2021 представник позивача звернувся до господарського суду із заявою про прийняття додаткового рішення у справі № 914/654/21. У поданій заяві представник позивача просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Західтелесервіс на свою користь витрати, понесені останнім на надання професійної правничої допомоги в розмірі 16 000, 00 грн.
Ухвалою суду від 02.07.2021 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09.08.2021.
В судове засідання 09.08.2021, яке відбулося в режимі відеоконференції, представник позивача з`явився, вимоги заяви щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу просив задоволити з підстав викладених у самій заяві.
Представник відповідача в судове засідання, 09.08.2021, не з`явився, причин неявки не повідомив, вимог суду зазначених в ухвалі від 02.07.2021 не виконав.
Частиною 4 ст. 244 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з положеннями частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. В абзацах другому та третьому пункту 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020; копію додаткової угоди від 22.02.2021 № 57 до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020 № 01/02/2020; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 24.06.2021 на суму 16 000, 00 грн.
Згідно з умовами п. 3 додаткової угоди № 57 до договору № 01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги, загальна сума гонорару (винагороди) складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок та сплачується клієнтом протягом 50 (п"ятдесяти) робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження.
Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі на зазначену ним суму, а відповідачем не подано доказів чи обгрунтувань щодо неспівмірності вказаних витрат.
Оскільки в судовому рішенні не було вирішено питання щодо розподілу вказаних витрат, керуючись статтею 244 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 914/654/21.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:
1. Заяву Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав задовольнити.
2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 914/654/21.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
5. Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Суддя П.Т. Манюк