ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 серпня 2021 року Справа № 903/472/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу №903/472/21

за позовом: Комунального некомерційного підприємства Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради, м.Миколаїв

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс, м.Луцьк

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення грошових коштів

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Комунальне некомерційне підприємство Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс, в якому просить:

- визнати недійсними додаткові угоди №1,2 до договору №МШКк 0580 від 03.05.2017, додаткові угоди №1,2 до договору №МШКк 0581 від 03.05.2017, укладені між Комунальним некомерційним підприємством Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс;

- стягнути з відповідача на користь позивача та МК грошові кошти в розмірі 430 419,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на надмірно сплачені грошові кошти на рахунок відповідача на підставі додаткових угод №1,2 до договору №МШКк 0580 від 03.05.2017 та додаткових угод №1,2 до договору №МШКк 0581 від 03.05.2017, які суперечать п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому просить суд визнати їх недійсними та стягнути 430 419,00 грн. зайво сплачених коштів.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.07.2021.

Ухвалою суду від 19.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.08.2021.

Представник відповідача через відділ діловодства суду подав заяву за вх.№01-57/4778/21 від 16.08.2021 відповідно до якої просить здійснювати судовий розгляд справи без його участі, позов заперечує з підстав викладених у відзиві та просить застосувати строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№01-57/4627/21 від 06.08.2021 в якому також просить здійснювати судовий розгляд без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарським судом, встановлено наступне.

03 травня 2017 за результатами проведення конкурсних торгів, ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР уклали договір поставки № МШКк 0580 (а.с. 11-13)

Згідно пункту 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується у 2017 році поставити замовникові товар (Бензин А-92-Євро5), а замовник прийняти і оплатити такий товар код ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти».

Відповідно до п.1.2. договору передбачено, що найменування, кількість, асортимент та якість товару наведені у специфікації (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Як зазначено в додатку №1 до договору № МШКк 0580, сторони погодили закупівлю 100 000 літрів бензину А-92-Євро5 по ціні 20,69 грн. за літр, на загальну суму 2 069 000,00 грн.

Згідно п. 1 додатку визначено, що загальна вартість договору № МШКк 0580 становить 2 069 000,00 гривень, з ПДВ (п. 3.1 договору № МШКк 0580). Підставою для оплати є виставлений продавцем рахунок та видаткова накладна.

До даного договору ТзОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР уклали додаткові угоди №1 від 05.05.2017, №2 від 10.05.2017, якими у зв`язку із збільшенням роздрібних цін на ринку нафтопродуктів, сторони домовилися змінити (збільшити) ціну за одиницю товару. (а.с.14-17)

03 травня 2017 за результатами проведення конкурсних торгів, ТзОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР уклали договір поставки №МШКк 0581 про закупівлю за державні кошти. (а.с. 18-20)

Згідно пункту 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується у 2017 році поставити замовникові товар (дизельне паливо ДП-Л-Євро5), а замовник прийняти і оплатити такий товар, код ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистиляти»

Відповідно до п.1.2. договору № МШКк 0581, найменування, кількість, асортимент та якість Товару наведені у Специфікації (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Як зазначено в додатку №1 до договору № МШКк 0581, сторони погодили закупівлю 50 000 літрів дизельного палива ДП-Л-Євро5 по ціні 18,99 грн. за літр, на загальну суму 949 500,00 грн.

Загальна вартість договору №МШКк 0581 становить 949 500,00 грн., з ПДВ (п. 3.1 договору № МШКк 0581).

До вказаного договору ТзОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР також було укладено додаткові угоди №1 від 05.05.2017р., №2 від 10.05.2017р., якими у зв`язку із збільшенням роздрібних цін на ринку нафтопродуктів, сторони домовилися змінити (збільшити) ціну за одиницю товару(а.с. 21-23)

Позивач доводить, що додаткові угоди №1, №2 до договору №МШКк 0580 від 03.05.2017 та №1, №2 до договору №МШКк 0581 від 03.05.2017 є такими, що не відповідають п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» за змістом наведених норм істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, оскільки наявність таких коливань не підтверджена зі сторони ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» належними доказами, а тому просить суд визнати недійсними дані додаткові угоди.

Укладені між сторонами договори № МШКк 0580 та № МШКк 0581 за своєю правовою природою є договорами поставки, які укладені на підставі Закону України «Про публічні закупівлі».

Надаючи правову оцінку підставам визнання недійсними додаткових угод №1,2 до договору №МШКк 0580 від 03.05.2017, №1,2 до договору №МШКк 0581 від 03.05.2017 за державні кошти, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

За змістом ст. 712 Цивільного кодексу України та ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Отже, Законом України «Про публічні закупівлі» встановлено, що зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Згідно пп. 57 п. 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань надає роз`яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 жовтня 2016 року №3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю», зазначено: «Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому, норма пункту 2 частини 4 статті 36 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Разом з тим, виходячи зі змісту частини першої статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов.

Отже, в залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Ураховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим».

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Господарським кодексом України та Законом України «Про ціни і ціноутворення», що регулюють відносини у процесі формування, встановлення та застосування цін, визначено:

-Суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни (ч.3 ст.189 Кодексу);

-Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни (ч.1 ст.190 Кодексу);

- Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання (ч.2 ст.190 Кодексу);

- Державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку (ч.1 ст.191 Кодексу);

- Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення"(ч.2 ст.191 Кодексу);

- Державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни (ч.1 ст.13 Закону).

Відповідно до вищевказаних положень законодавства ціни та товар за договором є вільними, нормами п.2 ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлені підстави для зміни ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю та граничний рівень такої зміни не більше 10 відсотків.

Судом встановлено, що сторони приступили до виконання умов договору та додаткових угод відповідач поставив, а позивач отримав:

-5000 л. бензину А-92 Євро-5 за ціною 20.69 грн/л., що підтверджується видатковою накладною №99916 від 03.05.2017 на суму 103 450,00 грн.) (а.с. 36);

-10000 л. бензину А-92 євро-5 за ціною 22,75 грн/л., що підтверджується видатковою накладною №110752 від 10.05.2017 на суму 227 500,00 грн. (а.с. 37);

-70735 л. бензину А-92 Євро-5 за ціною 24,57 грн./л., що підтверджується видатковою накладною №110712 від 10.05.2017 на суму 1 737 958,95 грн. (а.с. 38);

-2500 л. дизельного палива за ціною 18,99 грн/л., що підтверджується видатковою накладною №99871від 03.05.2017 на суму 47475,00 грн. (а.с. 39);

-5000 л. дизельного палива за ціною 20,88 грн./л., що підтверджується видатковою накладною №110760 від 10.05.2017 на суму 104400 грн. (а.с. 40)

-35370 л. дизельного палива за ціною 22,55 грн./л, що підтверджується видатковою накладною №110718 від 10.05.2017 на суму 797593,50 грн. (а.с. 41)

05.05.2017 між ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» була укладена додаткова угода №1 до Договору № МШКк 0580, згідно якої сторони збільшили ціну товару за одиницю (літр) з 20,69 грн. до 22,75 грн. (на обсяг товару в кількості 86 397,802 л.) тобто в межах 10%. При цьому, загальна сума договору не збільшилась.

10.05.2017 між ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» була укладена додаткова угода №2 до Договору № МШКк 0580, згідно якої сторони збільшили ціну товару за одиницю (літр) з 22,75 грн. до 24,57 грн. (на обсяг товару в кількості 70 735,00 л.) тобто в межах 10%., загальна сума договору не збільшилась.

05.05.2017 між ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» була укладена додаткова угода №1 до Договору № МШКк 0581, згідно якої сторони збільшили ціну товару за одиницю (літр) з 18,99 грн. до 20,88 грн. (на обсяг товару в кількості 43 200,431 л.) тобто в межах 10%, загальна сума Договору не збільшилась.

10.05.2017 між ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та КНП "МОЦЕМД ТА МК" МОР на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» була укладена додаткова угода №2 до Договору № МШКк 0581, згідно якої сторони збільшили ціну товару за одиницю (літр) з 20,88 грн. до 22,55 грн. (на обсяг товару в кількості 35 370,00 л.) тобто в межах 10%, загальна сума Договору не збільшилась.

Зміна цін за одиницю товару

згідно додаткових угод №1, №2, до Договору № МШКк 0580 та №1, №2 до Договору № МШКк 0581

Реквізити договору (угоди)Ціна товару
Ціна за літр, грн. Зміна ціни, грн.Зміна ціни, %
А123
Договір № МШКк 0580 від 03.05.2017, Додаткова угода № 1, від 05.05.201720,6922,759,9
Договір № МШКк 0580 від 03.05.2017, Додаткова угода № 2, від 10.05.201722,7524,578
Договір № МШКк 0581 від 03.05.2017, Додаткова угода № 1, від 05.05.201718,9920,889,9
Договір № МШКк 0581 від 03.05.2017, Додаткова угода № 2, від 10.05.201720,8822,557,9

Отже, судом встановлено, що ціна за одиницю товару за спірними угодами збільшувалась не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до договорів, крім того зазначені зміни не призвели до збільшення суми, визначеної у договорах.

Вищевикладене підтверджує, що додаткові угоди №1, №2, до договору № МШКк 0580 та №1, №2, до договору № МШКк 0581, укладені з дотриманням положень п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та листа-роз`яснення Мінекономрозвитку України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» №3302-06/34307-06 від 27.10.2016.

Суд зауважує, що чинним законодавством не регламентовано та не визначено, якими саме документами може підтверджуватися коливання ціни товару на ринку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зв`язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

У постанові Верховного Суду від 29.03.2019 у справі № 826/6926/17 зазначено, що довідки торгово-промислової палати та ДП «Держзовнішінформ», які є повноважними органами, що мають право, зокрема здійснювати моніторинг цін та визначати вартість товару, містять інформацію щодо ціни на певні нафтопродукти та паливно-мастильні матеріали на певну дату, а отже з аналізу наявної в них інформації та ціни за одиницю продукції визначеної у договорах, укладених між позивачем та відповідачем, можна прослідкувати динаміку цін, а отже встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни.

Отже, на думку суду, підтвердження коливання ціни товару на ринку на підставі довідок Миколаївської регіональної Торгово-промислової палати та довідки ДП «Держзовнішінформ» відповідає положенням п.2 ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом досліджено, що збільшення цін на ринку відбулось, в тому числі і в період з дати формування тендерної документації, договори були укладені 03 травня 2017 р., а відкриті торги відбувались 18 квітня 2017

Можливість коригування цін передбачена ст. 36 Законом України «Про публічні закупівлі». При цьому, положення п. 2 ч. 4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» прямо не визначають, за який саме проміжок часу можуть враховуватись коливання цін на ринку відповідного товару для зміни ціни за одиницю товару.

Разом з тим, за змістом ч. 4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю фіксуються саме у пропозиції конкурсних торгів і не можуть змінюватись до дати укладення відповідного договору, а тому, саме з моменту подання такої пропозиції має визначатись наявність коливань ціни на ринку відповідного товару.

Від дати проведення відкритих торгів (18 квітня 2017) до дати укладення Договорів (03 травня 2017 ) минуло півмісяця, за який відбулось зростання рівня цін на ринку дизельного палива та бензину А-92.

Отже, інший підхід покладав би на учасника процедури закупівлі непропорційний ризик укладення договору собі на збиток через значну тривалість процедури закупівлі, що суперечить принципам розумності, добросовісності та справедливості, закріпленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Вид нафтопродукту 03.05.2017 Ціна за договором (грн.)05.05.2017 Середня ціна (грн.) Згідно довідки ТПП, вих. № 26-86, від 05.05.2017 р.10.05.2017 Середня ціна (грн.) Згідно довідки ДП «Держзовнішінформ», вих. № 116/565, від 10.05.2017 р.
Дизельне паливо18,9918,95 - 24,4925,81-27,98
Бензин А-9220,6922,25 - 25,9924,55-26,17

Верховний Суд в постанові від 23.01.2020р. № 907/788/18 звернув увагу на ту обставину, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку коливання ціни такого товару на ринку і таке коливання повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим, відповідати запропонованим змінам.

В процесі розгляду справи позивачем викладена в довідках інформація не спростована, доказів на підтвердження того, що коливання цін в бік збільшення на нафтопродукти в період укладення оспорюваних додаткових угод не мали місця, позивач не надав, натомість докази на підтвердження протилежних обставин містяться в матеріалах справи. ( а.с. 35)

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Так, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при вирішенні спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, підлягає встановленню наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, за результатами вирішення спору в судовому рішенні вказується в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №910/12959/18.

При підписанні оспорюваних додаткових угод до договору сторони були вільними в їх укладенні та визначенні їх умов. Пропозиція постачальника про зміну (збільшення) ціни не є обов`язковою для покупця. Разом з тим, покупець (позивач) погодився на пропозицію постачальника (відповідача), підписав додаткові угоди, які були спрямовані на реальне настання правових наслідків відповідач поставив товар, а позивач його отримав та оплатив.

Таким чином, надана ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» довідка Миколаївської регіональної Торгово-промислової палати (вих. № 26-86, від 05.05.2017 р.), а також довідка ДП «Держзовнішінформ» (вих. № 116/565, від 10.05.2017 р.) підтверджують факт коливання цін на нафтопродукти у бік збільшення, що давало правові підстави для підписання додаткових угод відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Враховуючи відсутність правових підстав для визнання додаткових угод недійсними, позовна вимога щодо стягнення надмірно сплачених грошових коштів в сумі 430 419,00 грн. до задоволення також не підлягає.

Отже, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в позові .

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15ц, від 13.10.2018 у справі №367/6105/16-ц від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц.

Оскільки судом не встановлено обставин щодо захисту порушеного права, а відтак відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що у позові відмовлено, відтак судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повне судове рішення

складене та підписане 23.08.2021

Суддя В. М. Дем`як