РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021Справа № 910/19293/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерлізинг"

про визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: Тимошина О. А., Пирогов А. А.

від відповідача-1: не з`явився

третя особа: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" (далі - ТОВ "ШУ "Донбас", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" (далі - ТОВ "Енергоінвест Трейдінг", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерлізинг" (далі - ТОВ "ФК "Інтерлізинг", відповідач-2) про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р., укладеного відповідачами.

У обґрунтування позову ТОВ "ШУ "Донбас" зазначило, що з отриманого повідомлення про заміну боржника у зобов`язанні йому стало відомо про укладений відповідачами договір про відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р., за яким ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" (відповідач-1) передав, а ТОВ "ФК "Інтерлізинг" (відповідач-2) набув право вимоги до позивача (ТОВ "ШУ "Донбас") у виконавчому провадженні № 62856636, відкритому на виконання наказу Господарського суду Донецької області від 10.08.2020 р. у справі № 905/2419/18, в сумі 25 775 564, 58 грн. При цьому новий кредитор (ТОВ "ФК "Інтерлізинг") набув вказане кредиторське право в рахунок погашення боргу первісним кредитором (ТОВ "Енергоінвест Трейдінг") перед відповідачем-2 за іншим виконавчим провадженням - № 60654835 щодо стягнення з останнього 142 030 244, 01 грн.

Указаним договором відступлення права вимоги сторони фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, що суперечить закону, оскільки статтями 512-514 ЦК України передбачена заміна кредитора у зобов`язанні, а не у відносинах, пов`язаних з виконанням судового рішення, які не носять характеру цивільно-правових. Також зазначив, що погашення боргу у вже відкритому виконавчому провадженні за цивільно-правовою угодою не здійснюється.

У позові ТОВ "ШУ "Донбас", посилаючись на ст. ст. 215, 513, 514, 516 ЦК України, Закон України "Про виконавче провадження", просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р., укладений між ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" та ТОВ "ФК "Інтерлізинг".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач-1 - ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" у визначений законом строк надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, вказав про відсутність передбачених законом підстав для визнання спірного договору недійсним. Зокрема, зазначив, що відступлені права вимоги відповідають ознакам господарських зобов`язань і не порушують положень ст. 512, 514 ЦК України, заміна кредитора у господарському зобов`язанні відбулась на підставі оспорюваного правочину, а заміна сторони (стягувача) у виконавчому провадженні здійснюється на підставі цього ж договору у судовому порядку. Отже, заміна позивача - ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" у судовій справі № 905/2419/18 на ТОВ "ФК "Інтерлізинг" ніяким чином не змінює прав та обов`язків учасників вказаної справи, а також відкритого за нею виконавчого провадження № 62856636.

Відповідач-2 - ТОВ "ФК "Інтерлізинг" також надав суду відзив, у якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що договір відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р. був укладений у відповідності до норм чинного законодавства, зобов`язання ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" перед стягувачем (новим кредитором) у виконавчому провадженні № 62856636 не змінились, а у зв`язку із переуступленням права вимоги заборгованість ТОВ "Енергоінвест Трейдінг", що існує перед ТОВ "ФК "Інтерлізинг", буде частково погашена у іншому виконавчому провадженні - № 60654835. Просив відмовити у задоволенні позову.

У підготовчому засіданні від ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" надійшла заява про зміну підстав позову, в якій позивач зазначив ще одну підставу для визнання спірного договору недійсним. Так, позивач вказав, що заборгованість позивача, право на стягнення якої було передане спірним правочином (за судовим наказом від 10.08.2020 р. у справі № 905/2419/18 на суму 25 775 564, 58 грн.), вже є погашеною перед ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" в силу зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою ТОВ "ШУ "Донбас", що відбулось до укладення спірного договору відступлення права вимоги. Тобто договір відступлення права вимоги не міг бути укладений відповідачами, оскільки на час його підписання такої вимоги вже не існувало.

Зазначена заява про зміну підстав позову була прийнята судом до розгляду як така, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, про що було повідомлено учасників справи у судовому засіданні, яке відбулось 17.05.2021 р.

Також під час підготовчого засідання відповідачем-1 було заявлене клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 910/6622/21, яка перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва, за позовом ТОВ "ФК "Інтерлізинг" до ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" про визнання права вимоги ТОВ "ФК "Інтерлізинг", що виникло на підставі договору відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р.

Розглянувши вказане клопотання суд ухвалою, занесеною 17.05.2021 р. до протоколу судового засідання, відмовив у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Cуд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено. Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

У даному випадку суд врахував, що наявність або відсутність права у ТОВ "ФК "Інтерлізинг" вимагати стягнення боргу за договором відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р. суд може встановити у даній справі за наявними у ній доказами, оскільки її предметом є визнання недійсним вказаного договору відступлення, і саме від вирішення питання про визнання недійсності вказаного правочину будуть залежати результати розгляду справи № 910/6622/21 про визнання наявності у сторони за спірним правочином права вимоги, як наслідок визнання/невизнання цього правочину недійсним. За таких обставин суд вважав клопотання відповідача-1 про зупинення провадження безпідставним та відмовив у його задоволенні.

Також до початку розгляду справи по суті відповідач-1 подав заяву про роз`яснення протокольної ухвали суду від 17.05.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, у якій ухвалою від 03.06.2021 р. було відмовлено з підстав, зазначених у вказаній ухвалі. Цією ж ухвалою було попереджено ТОВ "Енергоінвест Трейдинг" про наслідки зловживання процесуальними правами учасником судового процесу.

Крім того, до початку розгляду справи по суті відповідач-1 подав заяву про видачу ухвали про відмову у відкритті провадження (від 03.06.2021), постановлену за наслідками розгляду питання про прийняття заяви ТОВ "ШУ "Донбас" про зміну підстав позову від 15.03.2021 р. Вказані дії ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" суд визнав зловживанням відповідачем-1 процесуальними правами, а тому вказане клопотання було залишене без розгляду, про що суд постановив ухвалу від 03.06.2021 р.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті представники позивача заявлені вимоги підтримали та обґрунтували, просили їх задовольнити.

Представники відповідачів-1, 2 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Причини повторної неявки представника відповідача-2 суду невідомі.

Представник відповідача-1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому судом було відмовлено з підстав необґрунтованості та неповажності причин такого відкладення, враховуючи, що в минулому судовому засіданні під час розгляду справи по суті спору представник відповідача-1 надав свої пояснення та заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Тоді ж представник відповідач-1 зазначив про помилковість доводів позивача про те, що зобов`язання за рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 р. у справі № 905/2419/18, на виконання якого був виданий наказ від 10.08.2020 р., є припиненими, оскільки будь-якого зарахування зустрічних вимог за цими зобов`язаннями не відбулось, а ухвали Господарського суду Донецької області від 28.12.2020 р. про відмову у заміні сторони правонаступником та від 15.01.2021 р. про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у яких судами були встановлені обставини такого зарахування, законної сили не набрали. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення їх представників у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 у справі № 905/2419/18, яке набрало законної сили, позов ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" про стягнення 26 257 778,71 грн. збитків, 8 565 269,80 грн. інфляційних втрат та 1 927 246,88 грн. 3% річних задоволено частково, стягнуто з ТОВ "ШУ "Донбас" кошти у сумі 24 538 555,20 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1 237 909,38 грн., що разом становить 25 776 464,58 грн.

10.08.2020 р. на виконання вказаного рішення суду № 905/2419/18 був виданий відповідний наказ. Цей наказ був пред`явлений стягувачем (ТОВ "Енергоінвест Трейдінг") до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К. П. на примусове виконання, на підставі чого 19.08.2020 р. приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельниченко К.П. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 62856636.

Також постановами вказаного приватного виконавця від 19.08.2020 р. був накладений арешт на кошти боржника (ТОВ "ШУ "Донбас"), що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

У подальшому, постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 р. у справі № 905/2419/18 за скаргою ТОВ "ШУ "Донбас" дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 62856636, накладення арешту на кошти та майно боржника, вчинені в рамках виконавчого провадження № 62856636, були визнані неправомірними, а постанови приватного виконавця від 19.08.2020 про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника - скасовані. Постановою Верховного Суду від 12.07.2021 р. у справі № 905/2419/18 постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 р. скасовано в частині задоволення скарги ТОВ "ШУ "Донбас" про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К. П. щодо відкриття виконавчого провадження № 62856636 та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2020 р.

Також із матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка К. П. від 17.12.2020 р. наказ про стягнення з ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" коштів у сумі 24 538 555,20 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 1 237 909,38 грн. був повернутий стягувачу ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача про повернення виконавчого документа. Цією ж постановою знято арешт з коштів та майна боржника.

Крім того, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Є. С. перебувало виконавче провадження № 60654835 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 3031 від 07.09.2018 р. про стягнення з ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" на користь ТОВ "ФК "Інтерлізинг" (яке є правонаступником ТОВ "Вертикаль Київ") поворотної фінансової допомоги у сумі 143 801 920,55 грн. за договором факторингу № Ф-03-09/2018 від 03.09.2018 р. Зазначене виконавче провадження було відкрите 19.11.2019 року постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постановами цього ж приватного виконавця Д`яченка Є. С. від 19.11.2019 р. та від 03.12.2019 р. був накладений арешт на кошти та майно боржника (ТОВ "Енергоінвест Трейдінг") у межах суми заборгованості з урахуванням винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження.

Також матеріали справи свідчать, що 25.11.2020 р. між ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" (первісний кредитор) та ТОВ "ФК "Інтерлізинг" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 25/11-У (далі - договір відступлення права вимоги, спірний договір), за умовами якого (п. 1.1 в редакції додаткової угоди до договору від 07.12.2020 р.) первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває кредиторські права (право вимоги) до ТОВ "ШУ "Донбас" (боржник) на суму боргу, що складається з 24 538 555,20 грн. безпідставно отриманої вигоди боржником в сумі збережених ним за рахунок первісного кредитора грошових коштів, які мали бути направлені боржником на оплату витрат з перевезення вугілля, а також витрат на оплату судового збору в розмірі 1 237 909,38 грн. Вказаний борг належить первісному кредиторові, і є підтвердженим рішенням суду від 16.06.2020 р. та оформленим виконавчим документом - наказом Господарського суду Донецької області від 10.08.2020 у справі № 905/2419/18.

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення права вимоги з дати укладення цього договору новий кредитор одержує кредиторські права вимагати від боржника сплати боргу за наказом суду в розмірі 25 775 564, 58 грн.

Згідно з п. 1.3 договору відступлення права вимоги новий кредитор отримав кредиторські права (право вимоги) в сумі 25 775 564, 58 грн. від первісного кредитора в рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням № 60654835, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Д`яченком Є. С. про стягнення з первісного кредитора коштів в сумі 142 030 244,01 грн. До укладення цього договору за названим виконавчим провадженням залишається нестягнутою з первісного кредитора на користь нового кредитора сума боргу в розмірі - 98 737 068, 01 грн.

У розділі 2 договору відступлення права вимоги сторони домовились, що первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданого йому права вимоги та не відповідає за невиконання боржником своїх обов`язків щодо задоволення вимог нового кредитора, а також за збитки, які можуть бути спричинені новому кредитору у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за наказом суду (п. 2.1); у разі розгляду судом справи, прямо або побічно пов`язаною із визнанням недійсності відступленого права вимоги, новий кредитор зобов`язаний зробити всі необхідні дії щодо залучення до участі у справі первісного кредитора.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору первісний кредитор передає новому кредитору належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують право грошової вимоги до боржника та інформацію, що є важливою для реалізації цього права, за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору.

Первісний кредитор протягом 3 календарних днів з дати підписання цього договору зобов`язаний повідомити боржника про заміну кредитора в зобов`язанні за наказом суду відповідно із цим договором та надати новому кредитору докази направлення зазначеного повідомлення та/ або його отримання боржником (п. 3.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 25.11.2023 р. Закінчення строку дії договору не є підставою припинення зобов`язань сторін за даним договором.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що 25.11.2020 р. відповідно до акту прийому-передачі документів до договору відступлення права вимоги, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв копії документів виконавчого провадження ВП № 62856636 щодо стягнення з ТОВ "ШУ "Донбас" на користь ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" суми коштів в розмірі 24 538 555, 20 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 1 237 909,38 грн.

26.11.2020 р. ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" направило боржнику повідомлення (№ 20/11-25/п від 25.11.2020 р.) про відступлення права вимоги ТОВ "ФК "Інтерлізинг" за договором про відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р. Також 02.12.2020 р. ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" направило боржнику заяву про заміну сторони у справі № 905/2419/18 її правонаступником.

Отримавши такі повідомлення, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що договір відступлення права вимоги був укладений відповідачами всупереч чинному законодавству.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Оскільки позивач виступає боржником за рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 у справі № 905/2419/18, право вимоги за яким було відступлене спірним правочином, то суд вважає, що ТОВ "ШУ "Донбас" має право на оскарження договору відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р.

Звертаючись до суду з даним позовом, однією з підстав для визнання оспорюваного договору недійсним ТОВ "ШУ "Донбас" зазначило, що укладаючи договір № 25/11-У від 25.11.2020 р. про відступлення права вимоги за рішенням Господарського суду Донецької області від 10.08.2020 р., на виконання якого був виданий наказ від 10.08.2020 р., сторони фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, не зважаючи на те, що відступлення права вимоги стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди законом не передбачено, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Перевіряючи такі доводи позивача та вирішуючи спір по суті, господарський суд врахував наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У той же час, недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог є правовою підставою для визнання його недійсним в силу приписів статті 215 ЦК України у судовому порядку.

Зокрема, суперечність договору актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним договором (чи його частиною) імперативного припису законодавства чи укладення певного договору всупереч змісту чи суті правовідносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами у даній справі, регулюються главами 47, 49, 73 Цивільного кодексу України. Зокрема, загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні визначені статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Відступлення права вимоги (цесія) за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Водночас, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії (відступлення права вимоги).

Однак, статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому із системного аналізу ст. ст. 512, 514 ЦК України слідує, що передаватись можуть лише ті права, які кредитор набув внаслідок укладення певного правочину, тобто заміна кредитора чи боржника його правонаступником можлива лише в зобов`язанні.

Відповідно до приписів частини першої ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У той же час, за спірним правочином ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" передало ТОВ "ФК "Інтерлізинг" право вимоги до ТОВ "ШУ "Донбас", що виникло за рішенням суду від 16.06.2020 у справі № 905/2419/18 та оформленим за ним виконавчим документом.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного (господарського) права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно (господарсько)-правових не мають.

Отже, відповідно до положень ст. 512, 514 ЦК України, ст. 334 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора з підстав відступлення вимоги (цесії), правонаступництва можлива лише у зобов`язанні, внаслідок чого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у такому зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження, яке реалізовується шляхом розгляду судом відповідної заяви про заміну стягувача.

Таким чином, у спірних правовідносинах після набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 р. зі спору, предметом якого є стягнення коштів у сумі 24 538 555,20 грн. та судового збору у сумі 1 237 909,38 грн., цивільно-правові відносини між сторонами припинились та виникли нові, засновані на державному примусі, тобто у боржника виникло зобов`язання з виконання судового рішення та право стягувача на звернення до органів державної виконавчої служби.

Однак, ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" та ТОВ "ФК "Інтерлізинг" при укладенні договору відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р., не замінюючи кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення Донецької області від 16.06.2020 р. у справі № 905/2419/18, незважаючи на те, що уступка права вимоги стягувачу за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 19.08.2014 р. у справі № 923/945/13, у постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2017 у справі № 925/67/17.

При цьому заміна відповідачами предмету права вимоги у спірному договорі: замість грошових коштів, стягнутих судом у формі збитків, на безпідставно отриману боржником вигоду, що вбачається із додаткової угоди № 1 від 07.12.2020 р. до договору відступлення, не змінює правової природи стягнутих судом коштів у вигляді збитків.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 327 ЦК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, а саме: виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Отже, цивільно-правова угода, за якою новим кредитором набуто право вимоги до боржника у виконавчому провадженні не відноситься до виконавчих документів, за якими здійснюється виконання судового рішення, а тим більше - погашення заборгованості у вже відкритому виконавчому провадженні, без застосування порядку, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Також щодо дефекту змісту правочину слід зазначити наступне.

Так, за умовами спірного договору відступлення права вимоги (в редакції додаткової угоди № 1 від 07.12.2020 р.), окрім передачі ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" новому кредитору права вимоги до ТОВ "ШУ "Донбас" у сумі 24 538 555,20 грн. безпідставно отриманої боржником вигоди за рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 у справі № 905/2419/18, первісним кредитором було передане ще право вимоги на судовий збір у сумі 1 237 909,38 грн., що разом становить 25 775 564,58 грн. (п. 1.1).

При цьому в пункті 1.3 спірного договору сторони погодили, що новий кредитор (ТОВ "ФК "Інтерлізинг") отримав право вимоги в сумі 25 775 564, 58 грн. від первісного кредитора в рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням № 60654835, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Д`яченком Є. С., про стягнення з первісного кредитора коштів в сумі 142 030 244,01 грн. поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Верховний Суд у постанові по справі № 910/386/17 від 27.03.2019 р. дійшов висновку, що сплата суми судового збору у справі не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 ЦК України та зазначив, що згідно із встановленими обставинами сума судового збору не могла бути предметом відступлення права вимоги за договором, у зв`язку з чим Верховний Суд вважав безпідставною передачу кредитором прав його правонаступнику в частині стягнення судового збору. Вказана правова позиція була викладена також у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 № 906/110/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16 та від 03.07.2019 р. у справі № 910/9549/15.

Отже, оскільки обов`язок ТОВ "ШУ "Донбас" щодо сплати судового збору у сумі 1 237 909,38 грн. за розгляд справи № 905/2419/19 за своєю правовою природою є судовими витратами, а не боргом, що виник у зобов`язальних відносинах, право на стягнення судових витрат за рішенням суду не може бути відступлене за спірним договором, а сам судовий збір не може бути зарахований в рахунок погашення основного боргу (поворотної фінансової допомоги).

Щодо другої підстави для визнання договору відступлення недійсним, визначеної позивачем - відсутність заборгованості, право стягнення на яку було відступлене відповідачем-1 на користь відповідача-2, суд зазначає наступне.

За змістом тієї ж ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто вимога, що передається новому кредитору, має бути дійсною.

Разом з тим, судом встановлено, що на момент укладення спірного правочину № 25/11-У від 25.11.2020 р. заборгованість ТОВ "ШУ "Донбас" перед ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" у сумі 25 776 464,58 грн. була припинена шляхом проведеного боржником в односторонньому порядку зарахування зустрічних вимог відповідно до заяви ТОВ "ШУ "Донбас" № 161-юр від 12.11.2020 р., направленої на адресу ТОВ "Енергоінвест Трейдінг".

Обставини щодо звернення ТОВ "ШУ "Донбас" із заявою № 161-юр від 12.11.2020 р. про зарахування зустрічних вимог та відсутність у нього будь-яких зобов`язань (боргу) перед ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" за рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 р. у справі № 905/2419/19 на момент укладення договору № 25/11-У від 25.11.2020 р., були предметом дослідження у справі № 905/2419/18 під час розгляду заяви ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" та ТОВ "ФК "Інтерлізинг" про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 62856636, а саме - щодо заміни ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Інтерлізинг", а також заяви ТОВ "ШУ "Донбас" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 р. (виданого на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 р. у справі № 905/2419/19) таким, що не підлягає виконанню.

За результатами розгляду вказаних заяв ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.12.2020 р. у заяві ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" та ТОВ "ФК "Інтерлізинг" про заміну сторони її правонаступником на підставі спірного правочину було відмовлено, а ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.01.2021 р. наказ Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 р. на примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 р. у справі № 905/2419/19 визнано таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що зобов`язання ТОВ "ШУ "Донбас" перед ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" за наказом господарського суду у вищевказаній справі припинилось в силу приписів ст. 601 ЦК України. Вказані ухвали на час прийняття даного рішення перебувають на апеляційному оскарженні у Східному апеляційному господарському суді та законної сили не набрали.

Разом з тим, представник позивача під час розгляду даної справи у судовому засіданні зазначив, що 12.11.2020 р. ТОВ "ШУ "Донбас" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" заяву про проведення заліку зустрічних однорідних вимог:

- за рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі № 910/22878/17, яким з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" суму коштів 1 113 438 968,22 грн;

- за рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 у справі № 905/2419/18, за яким з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" суму коштів в розмірі 25 776 464,58 грн.,

відтак, станом на 12.11.2020 грошові зобов`язання ТОВ "ШУ "Донбас" перед ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" за судовим рішенням у справі № 905/2419/18 виконані у повному обсязі.

Про проведення заліку зустрічних однорідних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" було повідомлено поштовим відправленням «Укрпошта» № 502 від 12.11.2020 р.

Проте, у судовому засіданні ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" не погодилось із проведенням заліку зустрічних однорідних вимог та зазначило, що ним не отримано вищевказаної заяви позивача.

Статтею 601 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування здійснюється за наявності наступних умов: 1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого (те саме повинно бути і з боржником); 2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду (гроші чи інші однорідні речі); 3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна предявити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо).

Вимога про сплату грошей за загальним правилом є однорідною з іншою вимогою про сплату грошей. Адже гроші, як предмет задоволення майнової вимоги, мають ознаку замінності, абсолютної еквівалентності та інші властивості, що дозволяють проводити обмін та інші грошові операції.

Отже, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що достатньо заяви однієї сторони для проведення зарахування. Саме таким чином сформульовані положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України щодо припинення зарахуванням господарських зобов`язань (ст. 601 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.203 Господарського кодексу України). Моментом припинення зобов`язань сторін у такому випадку є момент вчинення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог та її направлення.

Суд вважає, що повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог, направлене листом ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" за вих. № 161-юр від 12.11.2020 р. в силу приписів ст.204 ЦК України є правомірним правочином.

Також на підставі ст. 203, 601 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог не потребує відповідного затвердження або схвалення зі сторони боржника, в даному випадку - ТОВ "Енергоінвест Трейдінг", та здійснюється в односторонньому порядку кредитором - ТОВ «Шахтоуправління «Донбас».

При цьому заява ТОВ "ШУ "Донбас" від 12.11.2020 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідачами (ТОВ "Енергоінвест Трейдінг" та ТОВ "ФК "Інтерлізинг") не оскаржувалась та на даний час є дійсною.

За таких обставин зобов`язання ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" зі сплати коштів, що підлягали стягненню за рішенням суду у справі № 905/2419/18 на користь ТОВ "Енергоінвест Трейдінг", є припиненими в силу приписів ст.ст. 598 та 601 ЦК України внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог.

Тобто, предметом договору відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р. є недійсна вимога, оскільки заборгованість позивача, стягнута судом, станом на дату укладення цього правочину фактично була припинена у зв`язку із проведеним ТОВ "ШУ "Донбас" заліку зустрічних однорідних вимог за його заявою № 161-юр від 12.11.2020 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно з якими, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Отже, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків на час укладення спірного правочину (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Суд, перевіривши доводи ТОВ "ШУ "Донбас" про наявність підстав для визнання договору відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р. недійсним, дійшов висновку, що позивач належним чином довів обставини недійсності вчиненого відповідачами правочину та невідповідність його приписам закону.

За таких обставин суд задовольняє позов ТОВ "ШУ "Донбас".

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерлізинг" про визнання договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 25/11-У від 25.11.2020 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерлізинг".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133, ідентифікаційний код 38915177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67, ідентифікаційний код 36982901) судовий збір у сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерлізинг" (01010, м. Київ, провулок Хрестовий, буд. 2, офіс 301, ідентифікаційний код 41765203) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67, ідентифікаційний код 36982901) судовий збір у сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 5 серпня 2021 року.

Повний текст рішення складений 16 серпня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.