ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 Справа № 917/318/21

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем", 31336, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шаровечка

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-нет", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, бульвар Пушкіна, 22, 3 поверх, офіс, 4

про стягнення 1343449,72 грн.

Суддя Паламарчук В.В.,

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: адвокат Матковський М.В.

від відповідача: адвокат Гороховська А.О.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-нет" про стягнення 1343449,72 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.03.2021р. порушено провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 08.04.2021р.

З ухвалою суду від 08.04.2021 р. суд відклав підготовче засідання на 11.05.2021 р.

05.05.2021р. відповідач надав суду відзив на позовну заяву та клопотання про призначення будівельно-технічної та почеркознавчої експертиз (Т. 1, а.с. - 61-73).

Підготовче засідання, призначене на 11.05.2021 р. не відбулося, оскільки суддя Паламарчук В.В. перебував на лікарняному.

За ухвалою суду від 25.05.2021 р. підготовче засідання призначено було на 10.06.2021р.

24.05.2021р. позивач надав суду відповідь на відзив (Т. 1,а.с. - 89-95).

За ухвалою суду від 10.06.2021р. суд відклав підготовче засідання та зобов`язав відповідача надати суду вільні (15 шт.) та умовно вільні зразки підпису (15 шт.) директора ТОВ "НПК "Хоум-нет" Романченко З.М.

24.06.2021 р. суд відмовив у задоволенні клопотань про призначення експертиз, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.07.2021 р.

12.07.2021 р. відповідач надав письмові пояснення щодо нарахованих штрафних санкцій та суми основного боргу (Т. 3, а.с. - 65-66).

20.07.2021 р. позивач надав додаткові пояснення у справі (Т. 3, а.с. - 109-111).

Ухвалами суду від 20.07.2021 р. суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку та відклав розгляд справи на 03.08.2021 р.

03.08.2021 р. відповідач надав клопотання про поновлення пропущеного строку (вхід. №8552 від 03.08.2021 р.), в якому просить поновити пропущений строк та розглянути клопотання про призначення судової будівельно-технічної та почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Враховуючи, що клопотання відповідача про призначення будівельно-технічної та почеркознавчої експертизи (вхід. №4872 від 05.05.2021р.) розглянуті судом, разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідачем не надано клопотання про призначення експертизи, хоча про нього відповідачем зазначено в додатках до клопотання про поновлення строку, та про що складено Акт від 03.08.2021 р. працівниками канцелярії Господарського суду Полтавської області, як того вимагає законодавство, то у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для розгляд клопотання про призначення експертизи.

В судовому засіданні 03.08.2021 позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 03.08.2021р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ «Будмонтажтелекомсистем» (надалі - «Позивач») та ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» (надалі - «Відповідач») було укладено Договір підряду № /6 від 09.11.2016 року (надалі - «Договір»). Згідно з п.1.1 вказаного Договору ТОВ «Будмонтажтелекомсистем», як підрядник, на свій ризик та власними силами зобов`язалось виконати комплекс робіт по об`єкту - «Ремонт кабельної лінії зв`язку системи управління та зв`язку магістрального газопроводу Союз та Кременчук-Богородчани на ділянці НПП 1/5-ВЗ Задніпровська НПП 2/1 (будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач) (код ЄЗС ДК 021:2015-45231000-5) відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації. Згідно цього ж пункту Відповідач, як замовник, зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п.2.1. ціна Договору становить 5 277 085 грн. 50 коп. (з урахуванням

ПДВ) в тому числі ПДВ - 879514,25 грн.

Згідно з п.п. 5.1 - 5.3 Договору сторони погодили порядок проведення розрахунків за виконання робіт, а саме:

- Протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» сплачує ТОВ «Будмонтажтелекомсистем» авансовий платіж у розмірі 20% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%).

- Розрахунки у розмірі до 75% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) з ТОВ «Будмонтажтелекомсистем» здійснюються ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» частково поетапно по факту виконаних робіт відповідно до графіку виконання робіт протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних документів (актів приймання-передачі на поетапні роботи), а остаточний розрахунок у розмірі до 75% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) здійснюється ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3).

- Остаточний розрахунок за виконані роботи по Договору у розмірі 5% від суми відповідного акту буде здійснений ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» після закінчення всіх робіт, передбачених Договором протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту введення об`єкта в експлуатацію.

Позивач зазначає, що факт виконання ТОВ «Будмонтажтелекомсистем» та прийняття ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» робіт підтверджується наступними підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт:

1) Акт №1/478 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року;

2) Акт №2/478 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2017 року;

3) Акт №4/478 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року;

4) Акт №5/478 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року. (Т.1, а.с. - 16-27).

Позивач зазначає, що загалом виконано та прийнято робіт на суму 3 748 014,54 грн., що становить суму всіх вищезазначених актів за вирахуванням вартості матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ.

За даними позивача, станом на дату подання цієї позовної заяви ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» оплатило роботи лише у розмірі 2 807 700,00 грн., що підтверджується наступними документами :

1) Платіжне доручення № 58 від 11.11.16р. на суму 557 700,00 грн.;

2) Платіжне доручення № 318 від 21.06.17р. на суму 300 000,00 грн.;

3) Платіжне доручення № 84 від 13.10.17р. на суму 600 000,00 грн.;

4) Платіжне доручення № 85 від 13.10.17р. на суму 600 000,00 грн. (другий платіж);

5) Платіжне доручення № 6080 від 02.02.18р. на суму 100 000, 00 грн.;

6) Платіжне доручення № 9970 від 26.08.20р. на суму 650 000, 00 грн. (Т.1, а.с. - 28-33).

Таким чином, позивач зазначає, що заборгованість відповідача за Договором становить 3 748 014,54 - 2 807 700,00 = 940 314,54 грн. та просить її стягнути з відповідача.

З позовної заяви слідує, що 26 січня 2020 року позивач звернувся до Відповідача з відповідною претензією б/н від 10.01.2020 року з вимогою сплатити заборгованість за Договором (копія претензії з доказами надіслання (опис ф.107 та Накладна № 133 з квитанцією) додаються (Т. 1, а.с. - 12-15). Відповідач отримав претензію 28 січня 2020 року, що підтверджується відстеженням відправлення ПАТ «Укрпошта».

Крім того, відповідно до п. 7.2 Договору у разі затримки оплати вартості робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості за кожний день затримки, але не більше 3% несплаченої суми.

На підставі п. 7.2 Договору та ст. 625 ЦК України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 28209,44 грн. - неустойки, 132951,42 грн. - 3% річних та 241974,32 грн. - інфляційних збитків.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що він не приймав у позивача етап виконаних робіт за Актом №5/478 за грудень 2017 р. і зазначений Акт відповідач не підписував, оскільки роботи на об`єкті було призупинено з 2017 р. і по сьогоднішній день. В експлуатацію об`єкт не введено станом на 27.04.2021 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Як визначено статтею 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або за згодою замовника - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідач вказує на те, що він не приймав у позивача етап виконаних робіт за Актом №5/478 за грудень 2017 р. і зазначений Акт відповідач не підписував.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодних доказів щодо підтвердження факту проставлення підпису від імені директора іншою особою та незаконного використання цією особою печатки господарства, зокрема, звернень до правоохоронних органів з цього приводу, відповідач суду не надав, на наявність таких доказів не посилався.

За приписами частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( ч.2 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Натомість згідно з ч. 1, 4 ст. 13 цього Кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

За приписами ч.ч.4,5 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В судових засіданнях та ухвалі від 22.06.2021 року суд пропонував учасникам справи надати відповідні документи для проведення почеркознавчої експертизи, а також звертав увагу, що директору тОВ "НВП "Хоум-нет" необхідно з`явитися до суду для відібрання зразків підписів для призначення почеркознавчої експертизи.

Оскільки вимоги ухвали суду від 22.06.2021 р. сторонами виконанні не було, суд відмовив в задоволенні клопотань про призначення будівельно-технічної та почеркознавчої експертизи.

Інших підстав для визнання Акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 1241759,63 грн. не підписаним відповідач не навів.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що роботи по спірному Акту частково оплачені відповідачем, а відтак відсутні підстави вважати, що відповідач не прийняв роботи згідно даного Акту.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Ціна Договору становить 5 277 085 грн. 50 коп. в тому числі ПДВ - 879 514 грн. 25 коп.

Згідно з п.п. 5.1 - 5.3 Договору сторони погодили порядок проведення розрахунків за виконання робіт, а саме:

- Протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» сплачує ТОВ «Будмонтажтелекомсистем» авансовий платіж у розмірі 20% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%). Тобто, 1055417,10 грн.

- Розрахунки у розмірі до 75% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) з ТОВ «Будмонтажтелекомсистем» здійснюються ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» частково поетапно по факту виконаних робіт відповідно до графіку виконання робіт протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних документів (актів приймання-передачі на поетапні роботи), а остаточний розрахунок у розмірі до 75% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) здійснюється ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3) (до 3957814,13грн.).

- Остаточний розрахунок за виконані роботи по Договору у розмірі 5% від суми відповідного акту буде здійснений ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» після закінчення всіх робіт, передбачених Договором протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту введення об`єкта в експлуатацію (263854,27грн).

Судом встановлено, що позивач виконав роботи на суму 3748014,54 грн., тобто до 75% від ціни договору, що підтверджується наступними підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт:

1) Акт №1/478 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року на суму 1111686,00 грн.;

2) Акт №2/478 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2017 року на суму 1026777,60 грн.;

3) Акт №4/478 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року на суму 367791,31 грн.;

4) Акт №5/478 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 1241759,63 грн.

Згідно матеріалів справи, ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» оплатило роботи лише у розмірі 2 807 700,00 грн., що підтверджується:

1) Платіжним дорученням № 58 від 11.11.16р. на суму 557 700,00 грн.;

2) Платіжним дорученням № 318 від 21.06.17р. на суму 300 000,00 грн.;

3) Платіжним дорученням № 84 від 13.10.17р. на суму 600 000,00 грн.;

4) Платіжним дорученням № 85 від 13.10.17р. на суму 600 000,00 грн. (другий платіж);

5) Платіжним дорученням № 6080 від 02.02.18р. на суму 100 000, 00 грн.;

6) Платіжним дорученням № 9970 від 26.08.20р. на суму 650 000, 00 грн. (Т. 1, а.с. - 28-33).

Таким чином, враховуючи, що роботи позивачем виконанні на суму до 75% договору, то згідно п. 5.2 договору розрахунки за ці роботи повинні здійснюватися частково поетапно по факту виконаних робіт відповідно до графіку виконання робіт протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних документів (актів приймання-передачі на поетапні роботи). Враховуючи, що відповідачем не оплачені роботи згідно Акту №5/478 від 28.12.2017 р., то вказані роботи відповідач повинен був оплатити протягом 60 календарних днів з дати підписання даного Акту. Тобто, строк оплати є таким що настав.

На підставі матеріалів справи, поданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 940314,54 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами (договір підряду №/6, Актом №5/478 за грудень 2017 р.) та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено методику розрахунку 3% річних та інфляційних втрат з використанням калькулятора ІАЦ "Ліга". За результатами проведеного перерахунку, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 132951,42 грн. - 3% річних та 241974,32 грн. - інфляційних втрат.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі затримки оплати вартості робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості за кожний день затримки, але не більше 3% несплаченої суми

В позовній заяві позивач наводить розрахунок пені, як 3% від суми заборгованості.

На думку суду, вказаний розрахунок здійснений позивачем не правильно, оскільки для перевірки правильності суми заявленої пені необхідно зазначати період за який нараховується пеня, для відсічення строку визначено приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. За вказаних обставин, суд відмовляє в частині позовних вимог про стягнення 28209,44 грн. пені.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

У зазначеному аспекті слід зазначити, що за результатом оцінки наданих сторонами доказів, цілком вірогідним є факт виникнення між учасників справи правовідносин на підставі укладеного договору.

Позаяк, відповідач за позовом під час розгляду справи не надав суду належних, допустимих та більш вірогідних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в повному обсязі, а доводи викладені у відзиві на позовну заяву доказами не підтверджені та спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що правова позиція ТОВ "НПК Хоум-нет" не підтверджується належними та допустимими доказами, докази позивача є більш вірогідними, а тому суд частково задовольняє позовні вимоги.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 119,129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку (вхід. №8552 від 03.08.2021р.) - відмовити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-нет" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, бульвар Пушкіна, 22, 3 поверх, офіс, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" (31336, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шаровечка, ) 940314,54 грн. - основного боргу за Договором підряду №/6 від 09.11.2016р., 132951,42 грн. - 3% річних, 241974,32 грн. - інфляційних збитків, 19728,60 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити в задоволенні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2021р.

Суддя В.В. Паламарчук