ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про повернення позовної заяви

"12" серпня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/459/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Мошкола Володимира Михайловича , с. Заріччя Іршавського району

про стягнення 12 047 грн. 77 коп. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ № 01694/0121 від 07.06.2021 року (вх. № 02.3.1-06/494/21 від 14.06.2021 року) залишено без руху відповідно до ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Зокрема, позивачем в порушення п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначено офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини (не подано доказів у підтвердження того, що вказаний договір укладався саме як Фізичною особою-підприємцем, а не як громадянином).

Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви не подано належних доказів на підтвердження того, що п. Січкаренко Р.Г. має статус адвоката або наділений повноваженнями самопредставництва, у розумінні частини третьої статті 56 ГПК України, на право представляти інтереси позивача в судах та подавати позовні заяви від імені позивача.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 року про залишення без руху позовної заяви у даній справі надіслана на адресу позивача 25.06.2021 року, а отримана позивачем 01.07.2021 року.

Позивач, з метою виправлення недоліків поданої до суду позовної заяви у справі № 907/459/21, подав заяву про усунення недоліків шляхом подання позовної заяви у новій редакції, якою вказав про відсутність у нього відомостей щодо електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, а також навів свої аргументи щодо решти зазначених судом недоліків позовної заяви.

Стосовно наявності у представника, яким підписана та подана позовна заява у даній справі, то представник зазначив, що позивач виправив підпис позовної заяви представника Січкаренко Р.Г. на підпис заступника начальника Управління регресної роботи Січкаренко Р.Г., як вказано у довіреності на представництво № ГО-20/209 від 28.12.2020 року, доданій до позовної заяви.

Розглянувши заяву позивача, подану на усунення недоліків позовної заяви у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України. Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 року "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)") представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Конституцією України врегульовано правила представництва в суді іншої особи, при цьому. не заборонено особі представляти себе саму. Можливість реалізації права на самопредставництво передбачена відповідними положеннями ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У порядку самопредставництва юридичну особу незалежно від порядку її створення відповідно до її компетенції може представляти за посадою її керівник або інша уповноважена особа, повноваження якої підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 вказаного Кодексу.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, підписання та подання позовної заяви є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її представником.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Відповідно, особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 13.03.2018 року у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 року у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 року у справі № 910/22234/16, КГС ВС від 27.07.2018 року у справі № 910/9224/17.

В даному випадку, позовну заяву підписано представником Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" п. Січкаренко Р.Г. на підставі довіреності № ГО-20/209 від 28.12.2020 року. Вказаною довіреністю заступник начальника Управління регресної роботи п. Січкаренко Р.Г. уповноважується представляти інтереси позивача у всіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від підпорядкування чи форми власності із всіх питань, пов`язаних з представництвом інтересів та ведення справ в судових органах.

Поряд з цим, вказана довіреність на підтвердження наявності у Січкаренко Р.Г. повноважень представляти інтереси Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката (відповідних доказів представляти позивача в якості адвоката не додано і матеріали справи таких доказів не містять).

Разом з тим, положеннями ст. 56 Господарського процесуального кодексу України розмежовано такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

За загальним правилом цивільного законодавства, самопредставництво - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 9901/39/20.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Судом зроблено безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" є Царук Павло Вікторович. Інших осіб не зазначено.

Таким чином, зі змісту наявної у матеріалах справи довіреності та інших документів, не вбачається повноважень Січкаренка Руслана Григоровича здійснювати самопредставництво юридичної особи - Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України. Таке самопредставництво не може бути оформлено довіреністю.

За відсутності в матеріалах справи документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу як представника (адвоката) в суді або діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва, та відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей, що така особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в суді без довіреності в порядку самопредставництва, суд прийшов до висновків про відсутність повноважень Січкаренка Р.Г. на підписання та подання позовної заяви у даній справі, а тому, вважає, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивач у встановлений судом строк не скористався наданим йому правом виправити недоліки поданої ним позовної заяви № 01694/0121 від 07.06.2021 року (вх. № 02.3.1-06/494/21 від 14.06.2021 року), з огляду на що така позовна заява на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву № 01694/0121 від 07.06.2021 року (вх. № 02.3.1-06/494/21 від 14.06.2021 року) на 3 аркушах і додані до неї документи на 13 аркушах повернути позивачу.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку з перебування головуючої судді Пригари Л.І. у відпустці з 05.07.2021 року по 07.07.2021 року та з 09.07.2021 року по 09.08.2021 року ухвалу складено та підписано 12.08.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.