ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Справа № 924/147/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А. , суддя Дужич С.П.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: адвокат Рой В.Л.

відповідача-1: представник не з`явився

відповідача-2: представник не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 08.06.2021, повне рішення складено 16.06.2021, у справі № 924/147/21

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до: 1) Фермерського господарства "ВІРА", с. Білокриниччя Шепетівського району Хмельницької області

2) гр. ОСОБА_1 , м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 261 626,90 грн

В лютому 2021 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Фермерського господарства «ВІРА» (відповідач-1) та гр. ОСОБА_1 (відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 261 626,90 грн, з яких: 252 413,19 грн - заборгованість за кредитом, 6 184,12 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 704,31 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань, 1 325,28 грн - заборгованість по комісії за Договором банківського обслуговування № б/н від 27.03.2018.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені договором терміни, а відповідачем-2 своїх зобов`язань за Договором поруки № Р672509422 від 18.07.2018.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21, позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до: 1) Фермерського господарства «ВІРА», 2) гр. ОСОБА_1 , про стягнення 261 626,90 грн, з яких: 252 413,19 грн - заборгованість за кредитом, 6 184,12 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 704,31 грн - пеня, 1 325,28 грн комісії задоволено частково.

Стягнуто з Фермерського господарства «ВІРА» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 252 413,19 грн заборгованості за кредитом, 3 786,26 грн витрат по оплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В позові до гр. ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що оскільки відповідачем-1 не надано доказів виконання своїх зобов`язань в частині оплати кредитного ліміту, місцевий господарський суд дійшов висновку про стягнення заборгованості у сумі 252 413,19 грн з відповідача-1.

Разом з тим, відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитом, комісії та пені господарський суд вказав на відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та відповідальності у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому місцевий господарський суд дійшов висновку щодо відсутності у АТ КБ «Приватбанк» підстав вимагати стягнення з відповідача-2 заборгованості відповідача-1 за кредитним Договором, як із солідарного боржника згідно з Договором поруки № Р672509422 від 18.07.2018, враховуючи неможливість ідентифікувати, які саме зобов`язання та за яким первинним кредитним правочином забезпечені порукою.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 скасувати в частині відмови у позові та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає:

- у зв`язку з порушеннями зобов`язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач-1 станом на 08.12.2020 має заборгованість - 261 626,90 грн, яка складається з наступного: 252 413,19 грн - заборгованість за кредитом; 6 184,12 грн - заборгованість за відсотками з користування кредитом; 1 704,31 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 1 325,28 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- у порушення норм закону та умов Договору банківського обслуговування № б/н від 27.03.2018 відповідач-1 зобов`язання належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості;

- захист права позивача також можливий шляхом солідарного стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 суми заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 27.03.2018, тоді як відповідач-2 безпосередньо поручився за зобов`язаннями відповідача-1 за Договором;

- на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а саме неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язання за Договором, позивач подає відповідні докази, зокрема: 1) укладення кредитного договору підтверджується копією анкети-заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та правил банківських послуг, а також копією витягу з «Умов та правил надання банківських послуг»; 2) надання кредиту підтверджується копією довідки про розміри встановлених кредитним лімітів, а також копією виписки по рахунку 2600, з якої вбачається наявність дебетового сальдо на поточному рахунку боржника. Сформоване дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта фактично є сумою кредитних коштів, які були надані боржнику; 3) надання поруки підтверджується копією договору поруки; 4) порушення Відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів підтверджується копіями виписок по рахунках, на яких обліковується прострочена заборгованість за кредитом та з яких вбачається відсутність погашень на теперішній час; 5) розмір нарахованих відсотків, комісії та пені підтверджується розрахунком заборгованості.

Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 в частині відмови у позові прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до приписів ст. 277 ГПК України підлягає до скасування.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21, розгляд справи призначено на 04.08.2021 об 12:00 год.

На підставі розпорядження від 02.08.2021 №01-04/515 в.о. керівника апарату суду у зв`язку із відпусткою судді Савченка Г.І. з 26.07.2021 по 28.08.2021 включно та відпусткою судді Тимошенка О.М. з 02.08.2021 по 10.09.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 924/147/21 між суддями, протокол від 02.08.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Саврій В.А., Дужич С.П.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 прийнято до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Саврій В.А., Дужич С.П.; розгляд справи № 924/147/21 призначено в режим відеоконференції із Вінницьким міським судом Вінницької області, де братиме участь представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 розгляд справи № 924/147/21 відкладено на 16.08.2021 об 14:30 год, зокрема для надання можливості позивачу надати суду додаткові пояснення щодо строку повернення кредиту за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Фермерського господарства «ВІРА».

В судовому засіданні 16.08.2021, представник АТ КБ «ПриватБанк» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 скасувати в частині відмови у позові та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому вказав, що строк повернення кредиту визначається на підставі розділу 3.2.1.4 "Порядок розрахунків" Умов та правил користування послугою кредитування юридичних осіб від Приватбанку.

Відповідачі Фермерське господарства «ВІРА» та гр. ОСОБА_1 явку повноважних представників в призначене судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 04.08.2021 явка представників сторін в судове засідання 16.08.2021 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників відповідачів, оскільки їхня не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018 між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (банк) та Фермерським господарством «ВІРА» (клієнт) було підписано анкету-заяву про відкриття поточного рахунку (надалі - Заява), згідно з якою клієнт приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг (надалі -Умови), тарифів банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті банку: https://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 27.03.2018 (надалі - Договір) та прийняв права та обов`язки зазначені в Умовах.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов, при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/ або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно 3 п. 3.2.1.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.6 Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банку Приват24, мобільний додаток «Приват24», SMS - повідомлення або інших).

Пунктом 3.2.1.1.8 Умов встановлено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або а будь-якій іншій формі - «Угода»).

Розділом 3.2.1.4 "Порядок розрахунків" Умов визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня, згідно якого клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Даним розділом встановлено порядок розрахунку відсотків, процентну ставку (диференційовану) та сплату пені.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Згідно з п. 3.2.1.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.3.2.1.5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

18.07.2018 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) та гр. ОСОБА_1 (поручитель) було укладено Договір поруки №P672509422, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Фермерським господарством «ВІРА» (надалі - боржник) зобов`язань за угодами приєднання до: розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (Угода -1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2 «Угоди 1» - 21% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою; за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.3 «Угоди 1» - 42% річних для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою;

б) комісійної винагороди згідно з п. 3.2.1.1.17 «Угоди1» в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4 «Угоди1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 55 000,00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою1» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Згідно з пунктом 1.1.2 Договору поруки до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов (далі - Угода2) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.2 «Угоди2» - 64 % річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені в «Угоді2»;

в) кредиту в розмірі 55 000,00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою2» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою1»» та «Угодою2» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з пунктом 1.3 Договору поруки поручитель з умовами «Угоди 1» та «Угоди 2» ознайомлений.

Пунктом 1.5 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1» та «Угодою 2», боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У пункті 5.1 Договору поруки сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим Договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється тривалістю 15 (п`ятнадцять) років.

Позивачем долучено до матеріалів справи довідку про розміри встановлених кредитних лімітів № 80711НМС0S 11М від 30.12.2020, згідно з якою ФГ «ВІРА» встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 , а саме 11.07.2018 - 0 грн, 19.07.2018 - 55 000,00 грн, 01.02.2019 - 70 000,00 грн, 11.03.2019 - 10 000,00 грн, 20.03.2019 - 0 грн, 19.04.2019 - 120 000,00 грн, 25.05.2019 - 220 000,00 грн, 21.11.2019 - 290 000,00 грн, 18.12.2019 - 290 000,00 грн, 04.02.2020 - 0 грн, 07.02.2020 - 110 000,00 грн, 10.02.2020 - 290 000,00 грн.

АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що заборгованість Фермерського господарства «ВІРА» за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку перед АТ КБ «Приватбанк» станом на 08.12.2020 становить 261626,90 грн, з яких 252 413,19 грн заборгованості за кредитом, 6 184,12 грн заборгованості зі сплати відсотків, 1 325,28 грн заборгованості по комісії за користування кредитом та 1704,31 грн пені, на підтвердження чого надає розрахунок заборгованості за Договором за період з 11.07.2018 по 08.12.2020.

Відповідно до банківської виписки з 11.07.2018 по 08.12.2020 по рахунку № НОМЕР_2 ФГ «ВІРА» вихідний залишок (актив) складав - 252413,19 грн, тоді як з банківської виписки з 01.12.2020 по 08.12.2020 по рахунку № НОМЕР_3 залишок (актив) складав - 6 184,12 грн (нарах. відсотків), по рахунку № НОМЕР_4 залишок (актив) складав - 1 325,28 грн (нарах. комісії), а по рахунку № НОМЕР_5 відповідача-1 залишок (актив) складав - 1 704,31 грн (нарах. пені).

Крім того, АТ КБ «Приватбанк» надав акт-звірки № б/н та без дати, у якому зазначено про його направлення на адресу Фермерського господарства «ВІРА» та вказано, що заборгованість за Кредитним договором № б/н від 27.03.2018 становить 261 626,90 грн, з яких 252 413,19 грн заборгованості за кредитом, 6 184,12 грн заборгованість зі сплати відсотків, 1 325,28 грн заборгованості по комісії за користування кредитом та 1 704,31 грн пені. Вказаний акт-звірки підписано лише представником АТ КБ «Приватбанк» без зазначення прізвища та ініціалів особи. яка його підписала /а.с.8/.

Доказів направлення цього акту-звірки на адресу Фермерського господарства «ВІРА» позивач суду не надав.

Посилаючись на зазначені вище обставини, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом у цій справі просило стягнути з Фермерського господарства «ВІРА» та поручителя ОСОБА_1 261 626,90 грн, з яких: 252 413,19 грн заборгованості за кредитом, 6 184,12 грн заборгованості зі сплати відсотків, 1 325,28 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 704,31 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором.

Частиною 4 ст. 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з Фермерського господарства «ВІРА» на користь АТ КБ «Приватбанк» 252 413,19 грн заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

За приписами ст. 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись із позовом у справі, позивач на підтвердження своїх доводів в частині стягнення основної заборгованості та штрафних санкції, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які надав до суду, і які за його доводами були розміщеними на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємну частину спірного Договору.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З заяви про відкриття поточного рахунку (інформація за підприємством) /а.с. 112/ вбачається, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк», всі клієнти повинні ознайомлюватись з відповідними змінами.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Отже з огляду на зміст ст.634 ЦК України, Умов та Правил надання банківських послуг можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору плата за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договором (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено і не спростовано позивачем, що в заяві відповідача-1 про відкриття поточного рахунку (інформація за підприємством) /а.с. 112/, процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена та не вказано термін повернення кредиту.

Крім того, у вищезгаданій заяві відсутні умови встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначеного розміру.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що матеріали справи не містять належного підтвердження, що саме до поданої позивачем редакції «Умов та Правил надання банківських послуг» приєднався відповідач та погодився на умови, які вони містять. При цьому роздруківка із сайту позивача не приймається судом у якості належного доказу, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити, і вносила відповідні зміни в Умови.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про погодження сторонами в письмовій формі ціни договору, яка встановлена у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності (штрафу, пені).

Наданий позивачем Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника про відкриття поточного рахунку (інформація за підприємством) /а.с. 112/.

Отже Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті: https://privatbank.ua, не містить підпису та печатки відповідача-1, а тому такий Витяг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.03.2018 шляхом підписання заяви-анкети.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір комісії за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та строк поверення кредитних коштів.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6 184,12 грн, пені в розмірі 1 704,31 грн та комісії за користування кредитом в розмірі 1 325,28 грн правильно визнані господарським судом такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо суми основного боргу, судова колегія зазначає, що матеріалами справи підтверджено фактичне отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 252 413,19 грн (довідка про розміри встановлених кредитних лімітів № 80711НМС0S 11М від 30.12.2020 та виписка про рух коштів з рахунку відповідача), проте доказів повернення відповідачем кредитних коштів позивачу матеріали справи не містять.

Зі змісту заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27.03.2018 (інформація за підприємством) /а.с. 112/ не вбачається, що сторони при укладанні Договору погодили строк повернення кредитних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки зазначеною ст.530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд констатує, що вони не містять вимоги позивача в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України про повернення кредитних коштів та докази її направлення на адресу відповідача-1.

Стосовно поданого позивачем акта-звірки станом на 08.12.2020, підписаного лише представником ПриватБанку та не направленого на адресу відповідача, суд враховує наступне.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак це відбувається, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність у акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості (така правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17).

Отже підписаний в односторонньому порядку представником позивача акт, який не був направлений його контрагенту, в будь-якому випадку не є доказом, в розумінні ст. 73 ГПК України, який підтверджує наявність вимог позивача щодо сплати заборгованості відповідачем за кредитним Договором б/н від 27.03.2018 у розмірі повернення кредитних коштів в сумі 252 413,19 грн.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні докази звернення банку до позичальника з вимогою про повернення основної заборгованості, судова колегія приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а отже позовні вимоги щодо стягнення 252 413,19 грн - основної заборгованості на даний момент є передчасні, оскільки строк виконання зобов`язання ще не настав.

Місцевий господарський суд зазначеного не врахував, у зв`язку із чим дійшов до помилкових та передчасних висновків щодо необхідності стягнення з відповідача-1 ФГ «ВІРА» на користь позивача основної заборгованості за кредитом.

Оскільки позивачем не доведено настання у відповідача-1 строку виконання зобов`язань за Договором з повернення кредитних коштів у сумі 252 413,19 грн, то відповідно, у відсутні підстави для солідарного стягнення означеної суми та нарахованих комісій з ОСОБА_1 , як поручителя за Договором від 18.07.2018.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заперечення АТ КБ «Приватбанк», викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, не з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/20 (враховуючи положення ч. 4 ст. 269 ГПК України) підлягає скасуванню в частині стягнення з Фермерського господарства «ВІРА» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 252 413,19 грн заборгованості за кредитом, як таке що прийняте при неповному з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. 129, 234, 235, 269, 270, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 скасувати в частині стягнення з Фермерського господарства "ВІРА" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 252 413,19 грн заборгованості за кредитом та 3786,26 грн витрат по оплаті судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у стягненні з Фермерського господарства "ВІРА" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 252 413,19 грн заборгованості за кредитом - відмовити.

В іншій частині рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2021 у справі № 924/147/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 924/147/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "18" серпня 2021 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.