ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5572/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ"

про стягнення 40320,00грн., з яких 4320,00грн. пені та 36000,00грн. штрафу (договір поставки №338 від 21.07.2020)

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 18.05.2021 за вих.№1956/1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" (далі - відповідач) про стягнення 40320,00грн., з яких 4320,00грн. пені та 36000,00грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано на підставі договору поставки №338 від 21.07.2020.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5572/21 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021.

Ухвалою від 09.06.2021 позовну заяву від 18.05.2021 за вих.№1956/1 залишено без руху. Виявлені судом недоліки усунуто 17.06.2021. Ухвалою від 22.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 22.07.2021.

29.06.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшли заперечення від 25.06.2021 за вих.№2506-01 проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, якими просить суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 05.07.2021 заперечення відповідача від 25.06.2021 за вих.№2506-01 проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

06.07.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 02.07.2021 за вих.№0207-01 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою від 14.07.2021 Клопотання відповідача від 02.07.2021 за вих.№0207-01 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено; призначено розгляд справи по суті на 16.08.2021.

22.07.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 22.07.2021 за вих.№2207-01, яким просить суд зменшити розмір призначених до стягнення штрафних санкцій на 50% та задовольнивши позовні вимоги у розмірі 20160,00грн. Оглянувши відзив від 22.07.2021 за вих.№2207-01, господарський суд констатує його направлення на адресу позивача і доходить висновку про його прийняття до розгляду.

02.08.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла відповідь на відзив від 28.07.2021 за вих.№3094/1, якою позовні вимоги підтримано. Оглянувши відповідь на відзив від 28.07.2021 за вих.№3094/1, господарський суд констатує її направлення на адресу відповідача і доходить висновку про її прийняття до розгляду.

13.08.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 12.08.2021 за вих.№1208-01, яким просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із відпусткою представника.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Аналізуючи фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що неучасть представника відповідача у судовому засіданні не перешкоджає провадженню у справі. Крім цього, господарський суд звертає увагу, що докази перебування представника відповідача у відпустці відсутні, як і докази неможливості його заміни. Отже, відсутні підстави для задоволення клопотання від 12.08.2021 за вих.№1208-01.

В судове засідання, яке відбулося 16.08.2021, сторони не забезпечили явку представників.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.08.2021, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.08.2021, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, складено повний текст рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

21.09.2020 між позивачем (далі - позивач, покупець) та відповідачем (далі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки №338 від 21.07.2020 (далі - договір), до якого також укладено специфікацію №1 від 21.07.2020. Договір укладено з протоколом розбіжностей від 03.09.2020 і підписаний відповідачем 21.09.2020.

Згідно Специфікації №1 від 21.07.2020 відповідач зобов`язався поставити товар на загальну суму 360000,00грн.

Строк поставки товару 120 днів з моменту підписання договору, тобто з 21.09.2020. Отже, позивач доходить висновку, що товар мав бути поставлений у період з 22.09.2020 до 19.01.2021.

Фактично товар поставлено 01.02.2021, що підтверджується видатковою накладною №0101 від 01.02.2021.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за період прострочення з 20.01.2021 по 31.01.2021 на суму 4320,00грн.;

- штраф у розмірі 10% від несвоєчасно поставленого товару на суму 36000,00грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач фактично визнав прострочення поставки товару на 12 днів. Пояснив причини прострочення та заявив клопотання про зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%.

ДОВОДИ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача та зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій.

ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА ЩОДО НЕЗГОДИ З АРГУМЕНТАМИ ПОЗИВАЧА ВИКЛАДЕНИМИ У ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ.

Заперечення не надано.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Обставини укладення договору. 2. Природа договору. 3. Факт поставки товару. 4. Правомірність нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу). 5. Наявність/відсутність можливості зменшити заявлений до стягнення розмір штрафних санкцій (пені та штрафу).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між позивачем (далі - позивач, покупець) та відповідачем (далі - відповідач, постачальник), (разом іменовані - сторони) укладено договір поставки №338 від 21.07.2020 (далі - договір).

Предмет договору. З метою здійснення господарської діяльності постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількість та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються у специфікаціях (Додатках) до договору (далі - товар), які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором (пункт 1.1 договору).

Ціна договору. Загальна вартість товару за цим договором становить суму партій товару по всіх специфікаціях (додатках) до цього договору (пункт 4.1 договору).

Строк. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30.06.2021, а в частині гарантійних зобов`язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар (пункт 13.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

Згідно із статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати (поставити) у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Вказані положення кореспондуються із положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Отже, двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок поставити певний товар і, водночас, покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт поставки товару.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

У преамбулі Специфікації №1 до договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору визначено, що термін поставки складає 120 календарних днів з моменту підписання договору та специфікації №1, а також отримання постачальником погодженого комплекту технічної документації.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу обумовлений договором товар на суму 360000,00грн., що підтверджується видатковою накладною №0101 від 01.02.2021 на суму 360000,00грн.

Видаткові накладні підписані представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Отже, факт поставки товару визнається підтвердженим та простроченим на 12 календарних днів.

4. Правомірність нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу).

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору визначено пункт 11.2 договору викласти в такій редакції: "У разі порушення термінів поставки товару за цим договором покупець має право стягнути з постачальника пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару".

Позивач нарахував пеню за період прострочення з 20.01.2021 по 31.01.2021 на суму 4320,00грн.

Відповідач вимогу про стягнення пені визнав обґрунтованою, проте просить суд зменшити її розмір на 50%.

Господарський суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою.

Позивач нарахував штраф у розмірі 10% від несвоєчасно поставленого товару на суму 36000,00грн.

Відповідач вимогу про стягнення штрафу визнав обґрунтованою, проте просить суд зменшити її розмір на 50%.

Господарський суд перевірив розрахунок штрафу здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою.

5. Наявність/відсутність можливості зменшити заявлений до стягнення розмір штрафних санкцій (пені та штрафу).

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачене право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено і частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Оцінивши фактичні обставини справи, господарський суд визнав справедливим частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені на 10% та розмір штрафу на 10%.

Приймаючи рішення про зменшення розміру пені на 10% та розміру штрафу на 10%., господарський суд врахував, що заявлені до стягнення пеня та штраф є надмірно великими, поставка товару фактично відбулася, доказів наявності збитків у позивача не надано, строк прострочення складає 12 календарних днів.

Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 27.02.2020 по справі №924/417/19 за аналогічними вимогами позивача.

Отже, стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 3888,00грн. та штраф у розмірі 32400,00грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Господарський суд наголошує, що судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повній сумі, оскільки позивачем було заявлено правомірні вимоги про стягнення пені, а зменшення судом її розміру не впливає на відшкодування відповідачем позивачу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Україна, 53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ ЄДНОСТІ, будинок 62; Ідентифікаційний код 00190911) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" (Україна, 49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 147; Ідентифікаційний код 00218615) про стягнення 40320,00грн., з яких 4320,00грн. пені та 36000,00грн. штрафу (договір поставки №338 від 21.07.2020) задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" (Україна, 49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 147; Ідентифікаційний код 00218615) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Україна, 53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ ЄДНОСТІ, будинок 62; Ідентифікаційний код 00190911) 3888,00грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят вісім грн. 00 коп.) пені; 32400,00грн. (тридцять дві тисячі чотириста грн. 00 коп.) штрафу; 2270,00грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) судового збору.

В частині стягнення з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" (Україна, 49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 147; Ідентифікаційний код 00218615) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Україна, 53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ ЄДНОСТІ, будинок 62; Ідентифікаційний код 00190911) 432,00грн. пені; 3600,00грн. штрафу відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Складання повного рішення відкладено на строк не більш п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення 16.08.2021.

Суддя І.В. Петренко