ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021м. ДніпроСправа № 904/4394/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ" (ідентифікаційний код 38334906; юридична адреса: 50106, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Коломийцівська, буд. 25/1, оф. 212; адреса для листування: 50106, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, м-н Зарічний, а/с 6018)

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787)

про стягнення 1 966 123 грн. 28 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники

від позивача: Ващенко О.М. - представник;

від відповідача: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ" звернувся до Господарського суду міста Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №4216/21 від 26.04.2021) до відповідача - Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 966 123 грн. 28 коп., що складає 1 708 102 грн. 53 коп. - заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов Договору від 04.08.2020 №621/13/315В про закупівлю товару, 205 768 грн. 71 коп. - пені та 52 252 грн. 04 коп. - штрафу.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем подано до суду заяву (вх. №23376/21 від 12.05.2021), якою усунено недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відбудеться 09.06.2021 о 14:30год.

Відповідач у відзиві (вх№ 26402/21 від 27.05.2021) не визнає позовні вимоги, просить суд відмовити у позивачу у задоволенні позову, в обґрунтування посилається на те, що умови п.7.4 договору щодо стягнення пені, містять лише посилання на норми законодавства а не на її розмір.

Позивач у відповіді на відзив (вх№27575/21 від 03.06.2021) просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що: - одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, так як згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності; - у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій; - відповідач належить до державного сектора економіки, та п. 7.4. договору на закупівлю товару № 621/13/315В від 04.08.2020, передбачено, що за порушені строків оплати за поставлений товар, покупець повинен сплатити постачальнику штрафі санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України; - пунктом Договору чітко визначено як розраховуються штрафні санкції та оскільки відповідно до вказаного договору, відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання щодо оплати вартості поставленого позивачем товару, останнім було нараховано пеню у розмірі 0,1 відсоток вартості товару за кожний день прострочення, і додатково, у зв`язку із наявністю прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів нараховано штраф у розмірі 7 відсотків вартості, про що у позовній заяві є уточнені розрахунки.

Відповідач у запереченні на відповідь (вх№28051/21 від 07.06.2021) вказує на те, що: -умовами пункту 7.4 договору конкретний розмір пені не визначений; - чинне законодавство також не містить обов`язку та умови сплати пені за такими правовідносинами; - позивачем не надано детального обґрунтованого опису робіт (наданих послуг) за надання правничої допомоги; - заявлений у акті приймання - передачі послуг час, витрачений адвокатом, є завищеним; - беручи до уваги критерії реальності та розумності відсутні підстави для стягнення адвокатських послуг у розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Відповідач у письмових поясненнях до позовної заяви (вх№28441/21 від 08.06.2021) викладає свої аргументи аналогічні в запереченні на відповідь (вх№28051/21 від 07.06.2021).

Відповідач у клопотанні ( вх№28518/21 від 09.06.2021) про відкладення розгляду справи просить відкласти розгляд справи на інший день та час у зв`зку з арештом рахунків, він не має можливості з`явитися.

У судове засідання, 09.06.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Під час підготовчого провадження судом з`ясовано, що позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 966 123 грн. 28 коп. - залишено без руху, запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ" протягом 5-ти днів з дня вручення даної ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: - надати докладний обґрунтований розрахунок суми основного боргу з зазначенням сум поставок по накладним та здійснених оплат, надіслати вказаний розрахунок відповідачу, докази надсилання надати до суду.

Позивачем подано позовну заяву у новій редакції (вх.№30293/21 від 18.06.2021), яким було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2021.

Як вбачається представником позивача ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2021 було отримано на електронну адресу - 15.06.2021, про що свідчить довідка Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 продовжено розгляд справи №904/4394/21 та призначено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 22.07.2021 о 12:30 год.

Відповідач у письмових поясненнях (вх. №33293/21 від 06.07.2021) просить відмовити у позовних вимогах у повному обсязі, а також зазначає, що умовами договору (п.7.4) не визначено конкретний розмір пені, а лише відсилання на норму законодавства.

Відповідач у клопотанні (вх. №36082/21 від 22.07.2021) просить відкласти підготовче засідання на інший день, у зв`язку із хворобою представника відповідача.

У судове засідання 22.07.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (вх. №36082/21 від 22.07.2021) про відкладення розгляду справи; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 04.08.2021 о 16:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 виправлено допущену описку в мотивувальній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2021 у справі №904/4394/21.

У судове засідання 04.08.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Відповідач у письмових поясненнях (вх№38231/21 від 04.08.2021) зазначє, що згідно бухгалтерського обліку підприємства рахується кредиторська заборгованість урозмірі 1 536 283грн.01коп. Крім того, посилається на те, що умовами договору (п.7.4) не визначено розмір пені, просить відмовити у стягненні пені та штрафу.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 04.08.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справу розглянуто відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку із вжитими карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається 04.08.2020 між відповідачем - Державним підприємством "СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", як покупцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ", як постачальником, було укладено договір №621/13/315В про закупівлю товару (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2 Договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно пункту 1.2. Договору постачальник зобов`язується поставити вапняк, гіпс і крейда, код 4492 (вапно будівельне повітряне негашене кальцієве подрібнене або вапно будівельне подрібнене, 2 гатунку) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Сума (ціна) Договору, відповідно до специфікації №1 становить 2 291 660 грн. 00 коп., крім того податок на додану вартість 20% - 458 332грн.00коп. Загальна сума становить 2 749 992 грн. 00коп. з урахуванням ПДВ 20% (пункт 3.1. Договору).

Товар, який поставляється відповідно до цього Договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України; покупець здійснює оплату отриманої партії товарів по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів (пункти 4.1, 4.2 Договору).

Пунктом 11.1 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Дія Договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду (пункт 11.2 Договору).

На виконання умов Договору у період з 05.08.2020 по 15.01.2021 позивачем було поставлено відповідачу товар, зазначений в специфікації № 1 до договору, на загальну суму 3 047 585 грн. 15 коп., що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с.14-43, 142-167).

Як вбачається за отриманий товар відповідач розрахувався частково, у зв`язку з чим заборгованість перед позивачем складає 1 708 102 грн. 53 коп., що додатково підтверджується підписаний сторонами акт звірки розрахунків за період з 01.06.2020 - 25.01.2021 (а.с.44) та не спростовується відповідачем.

На момент розгляду справи доказі погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи; копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами; обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством; вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, судом встановлено, що надані первинні документи на загальну суму 3 047 585 грн. 15 коп. складені між позивачем та відповідачем містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є такими, що підтверджують здійснення господарської операції по постачанню позивачем відповідачу товару.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, строк оплати за отриманий товар є таким, що настав, і відповідач повинен був здійснити оплату за товар позивачу.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Щодо стягнення пені та штрафу

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності; договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен сплатити кредиторові у разі невиконання неналежного виконання зобов`язання, зокрема в разі прострочення виконання.

За змістом пункту 7.4. Договору за порушення строків оплати за поставлений товар передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті (частина 3 статті 231 Господарського кодексу України).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 Господарського кодексу України).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу (частина 5 статті 231 Господарського кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина 6 статті 231 Господарського кодексу України).

З аналізу положень статті 231 Господарського кодексу України вбачається, що частина друга статті 231 Господарського кодексу України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором. Частина третя цієї статті передбачає можливість законодавчого встановлення розміру штрафних санкцій і за інші види правопорушень у окремих видах господарських зобов`язань, перелічених у частині другій статті 231 Господарського кодексу України

Частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини шостої статті 231 Господарського кодексу України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 Господарського кодексу України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Разом з тим за частиною другою статті 343 Господарського кодексу України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також за статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини, передбачено, зокрема, частиною першою статті 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», частинами чотирнадцятою-шістнадцятою статті 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", частиною другою статті 36 Закону України "Про телекомунікації".

Як зазначено в пункті 6.31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18 розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Позивач просить стягнути пеню у розмірі 158 220 грн. 17 коп. та штраф у розмірі 119 567 грн. 16 коп. на підставі статті 231 Господарського кодексу України та пункту 7.4 Договору.

Позивач зазначав про те, що нарахував відповідачеві пеню виходячи з обсягу простроченого зобов`язання та розміру облікової ставки Національного банку України у відповідний день прострочення в межах періоду нарахування, вважаючи, що частинами 1, 2 статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафної санкції за прострочення грошового зобов`язання визначений саме в такому розмірі і застосування штрафної санкції за прострочення грошового зобов`язання передбачено пунктом 7.4 Договору.

Як вже зазначено вище, пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством, а пункт 7.4. Договору містить положення про те, що за порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому статтею 231 ГК України.

Між тим, стаття 231 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач в обґрунтування розміру нарахованої пені та штрафу містить кілька варіантів розмірів нарахування пені та штрафу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умовами укладеного Договору не встановлений конкретний розмір пені та штрафу за порушення виконання грошового зобов`язання, а стаття 231 Господарського кодексу України в цілому містить кілька варіантів розмірів нарахування пені та штрафу.

Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18.

За викладеного, вимога позивача про стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 25 621 грн. 54 коп.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ" (ідентифікаційний код 38334906; юридична адреса: 50106, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Коломийцівська, буд. 25/1, оф. 212; адреса для листування: 50106, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, м-н Зарічний, а/с 6018) до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) про стягнення 1 966 123 грн. 28 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДАКТИВ" (ідентифікаційний код 38334906; юридична адреса: 50106, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Коломийцівська, буд. 25/1, оф. 212; адреса для листування: 50106, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, м-н Зарічний, а/с 6018) 1 708 102 (один мільйон сімсот вісім тисяч сто дві) грн. 53 коп. - заборгованості та 25 621 (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять одна) грн. 54 коп. - витрати по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

09.08.2021.