ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2021 р. Справа№ 910/2857/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання - Бовсунівська Л.О.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021

у справі №910/2857/21 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецхолод"

про стягнення 58 999,20 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецхолод" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 58 999,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням зобов`язань за Договором №819-ВРЗ-19 від 21.11.2019 року, в частині поставки якісного товару (2-ох кондиціонерів транспортних).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецхолод" про стягнення 58 999,20 грн. відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року у справі №910/2857/21 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, судові витрати покласти на відповідача.

В поданій апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Київський метрополітен» просило також визнати причини пропуску строку подання апеляційної скарги поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення, оскільки підставами для такого скасування є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, зокрема: скаржник вважає що відповідно до приписів п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості (П-7) він не зобов`язаний був запросити представника відповідача для складання акту неякості поставленого товару. На думку скаржника відповідач повинен був бути обізнаний про технічну конструкцію криші вагону і виготовити кондиціонери так, щоб їх вмонтувати в дах вагону.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Майданевич А.Г., Поляк О.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 року поновлено Комунальному підприємству "Київський метрополітен" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2857/21. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/2857/21. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 до закінчення апеляційного провадження у даній справі. Вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень - до 14.07.2021 року.

06 липня 2021 року через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 12.08.2021 в зв`язку з перебуванням суддів Майданевича А.Г. та Поляк О.І., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

21 листопада 2019 року, за результатами проведеної процедури закупівлі (відкриті торги) між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (далі по тексту - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецхолод" (далі по тексту - постачальник), укладено Договір №819-ВРЗ-19 (далі по тексту - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у встановлений строк "Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої", код 42510000-4 за ДК 021-2015 (кондиціонер транспортний) - товар, визначений в кількості та за ціною, які зазначені у специфікації (додаток 1 до договору), що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язаний прийняти товар і сплатити його вартість.

Відповідно до п. 2.1 Договору, постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого повинна відповідати діючим нормам якості для товару даного виду, технічним вимогам, що визначені в Технічній специфікації (додаток 2 до договору), який є його невід`ємною частиною.

Постачальник повинен засвідчити якість товару, що постачається, належним чином оформленими документами, які надаються разом з товаром (паспорт, сертифікат якості). Прийняття покупцем неякісного (некомплектного) товару не звільняє постачальника від зобов`язання поставити якісний (комплектний) товар, строк поставки при цьому визначається датою поставки якісного (доукомплектованого) товару (п. 2.3, 2.4 Договору).

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що прийняття товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій ДА СРСР П-6 від 15.06.1965, П-7 від 25.04.1966 з врахуванням змін та доповнень до них.

Відповідно до п. 3.3 Договору, в редакції додаткової угоди №1 від 21.11.2019 року до Договору, сума договору становить 294 996,00 грн, в т.ч. ПДВ- 49 166,00 грн.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що за порушення умов договору щодо якості (комплектності) товару, з постачальника стягується штраф у розмірі 20% від вартості неякісного (некомплектного) товару.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.06.2020 року включно (п. 10.1 договору, в редакції додаткової угоди №4 від 30.04.2020 року до договору).

Згідно з специфікацією до договору, в редакції додаткової угоди №1 від 21.11.2019 року до Договору, постачальник зобов`язується поставити кондиціонер транспортний СКВ-22.000.000 СБ, у кількості 2-х штук, вартістю 294 996,00 грн.

Додатком 1 до договору, сторони затвердили технічну специфікацію.

Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання умов договору 26.11.2019 позивачем направлена заявка на поставку кондиціонера транспортного №33/09-5199 від 26.11.2019 року.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок №73 від 27.11.2019 на суму 294 996,00 грн.

03 грудня 2019 року позивачем, на виконання п. 4.2. Договору, здійснено попередню оплату в розмірі 50% від вартості замовленої партії товару, а саме 147 498,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9262.

Відповідно до видаткової накладної №6 від 26.02.2020 року, яка підписана предстниками сторін, відповідачем поставлено позивачу товар - кондиціонер транспортний у кількості 2 штуки. Позивачем та відповідачем не заперечувався факт поставки товару та факт його отримання.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Місцевим господарським судом встановлено, що сторонами узгоджено предмет поставки, його найменування та технічні характеристики, що визначено у специфікації та технічній специфікації до договору.

Листом від 06.03.2020 року за вих. №33/09-903 позивач повідомив відповідача, що за результатами перевірки складено акт вхідного контролю від 28.02.2020 року кондиціонера транспортного та просив відповідача доопрацювати поставлені кондиціонери.

12 березня 2020 року позивачем направлено претензію за №12/04-219 з вимогою сплати штрафу 58 999,20 грн (20% від вартості неякісного (некомплектного) товару).

04 травня 2020 року покупцем, на підставі Акта №18/09-92 від 30.04.2020, повернуто, а постачальником прийнято товар на доопрацювання, що підтверджується накладною на повернення товару №132 від 04.05.2020 року.

25 травня 2020 року на підставі видаткової накладної №14 від 25.05.2020 року постачальником поставлено покупцеві товар.

Так, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що недоліки товару, які відображені в акті, були усунуті у строки, передбачені умовами договору (п. 2.6. Договору).

02 червня 2020 року покупцем отримано листи від постачальника з проханням відкликати претензію №12/04-219 від 12.03.2020 року та оформити відповідні документи (листи від 27.05.2020 №221 та від 28.05.2020 №223).

09 червня 2020 року листом №33/09-1631 позивач підтвердив вимоги щодо сплати на його користь 58 999,20 грн. штрафних санкцій, оскільки виконання робіт з виправлення недоліків у товарі не звільняє постачальника від сплати нарахованих штрафних санкцій.

У листі №230 від 22.06.2020 року відповідач у відповідь на лист позивача від 09.06.2020 року, просив останнього повторно переглянути претензію, оскільки вказана претензія є необґрунтованою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Сторони узгодили предмет Договору, визначивши його як "Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої", код 42510000-4 за ДК 021-2015 (кондиціонер транспортний).

Відповідно до технічної специфікації (додатку №2) до договору сторони погодили, що товар призначений для нагріву, охолодження та очищення повітря в кабіні управління (машиніста) вагонів метрополітену та забезпечення належних умов праці машиністів.

У п. 15 технічної специфікації сторони погодили габаритні розміри кондиціонерів, а саме: довжина * висота * ширина - 520*344*1475 мм; конструкція кондиціонера, що постачатиметься, враховує особливості його монтажу в дах вагону.

Додатками до технічної специфікації є схема розташування кондиціонера та його складових частин та схема загального вигляду та основних конструктивних елементів кондиціонера.

Згідно з ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 673 ЦК України, разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису (ч. 3 ст. 673 ЦК України).

Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Пунктом 2.5 Договору сторони визначили, що прийняття товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції ДА СРСР П-6 від 15.06.1965, П-7 від 25.04.1966, з врахуванням змін та доповнень до них.

Згідно з п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості (П-7) (далі Інструкція П-7) При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. При одномісцевій поставці виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складання акта є обов`язковими (п. 16. Інструкції).

Згідно з п. 17. Інструкції П-7 у повідомленні про виклик, направленому виробнику (відправник), має бути зазначено: найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отримана; основні недоліки, виявлені в продукції; час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектності (в межах встановленого для приймання терміну); кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а в відношенні товару, що швидко псується, негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором (п. 18. Інструкції П-7).

Представник одномісцевого виготовлювача (відправника) зобов`язаний з`явитися за викликом одержувача не пізніше ніж на наступний день, а по товару, що швидко псується, - не пізніше 4 годин після отримання виклику, якщо в ньому не вказаний інший термін явки. Іногородній виробник (відправник) зобов`язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці якості продукції. Неотримання відповіді на виклик в зазначений термін дає право отримувачу здійснити приймання продукції до закінчення встановленого терміну явки представника виготовлювача (відправника). Представник іногороднього виготовлювача (відправника) зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж у триденний термін після отримання виклику, не враховуючи часу, необхідного для проїзду, якщо інший термін не передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі. (п. 19. Інструкції П-7).

У разі виявлення покупцем під час приймання, невідповідності фактично поставленого товару кількості та/або якості і/або асортименту та/або будь-яким іншим умовам договору покупець має право відмовитися від прийняття товару та розірвати даний договір в односторонньому порядку без відшкодування будь-яких збитків, матеріального і морального збитку постачальнику, або діяти в наступному порядку: покупець письмово, в тому числі за допомогою факсимільного, електронного зв`язку або листом з повідомленням про вручення сповіщає про це постачальника і вказує термін, в який повинен прибути представник постачальника на територію покупця. Постачальник або його представник за дорученням зобов`язаний прибути не пізніше чим у триденний термін після отримання виклику, за виключенням часу проїзду для посвідчення факту невідповідності товару умовам договору, шляхом підписання відповідного акту передбаченого вимогами Інструкції П-6/п-7. Постачальник зобов`язаний не пізніше чим на другий день після отримання виклику повідомити (в тому числі за допомогою факсимільного, електронного зв`язку або листом з повідомленням про вручення) покупця про прибуття/не прибуття представника для участі у прийманні товару за кількістю та/або якістю. Представник постачальника за дорученням зобов`язаний мати при собі оригінал довіреності, що підтверджує його повноваження діяти від імені постачальника (п. 5.3. договору).

Колегія суддів зазначає, що жодних належних та достовірних доказів здійснення виклику представника відповідача, для спільного приймання продукції, позивачем до суду не надано.

Відповідно до п. 20. Інструкції при неявці представника виготовлювача (відправника) на виклик одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

При відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявці його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на односторонню приймання продукцій.

Колегія суддів зазначає, що у місті Києві діє Київська торгово-промислова Палата, а відповідно до до п.5 абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до пункту 29 Інструкції за результатами приймання продукції по якості та комплектності за участю представників вказаних у п. 19 та 20 Інструкції складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції. В акті про фактичну якість і комплектність одержаної продукції згідно пункту 29 Інструкції має бути вказано найменування одержувача продукції та його адреса, номер та дата акту, місце прийому продукції, час початку та закінчення прийому продукції, прізвища та ініціали осіб, які приймали участь в прийомі продукції по якості і в складенні акту, найменування та адреса виробника, дата та номер телефонограми чи телеграми про виклик представника виробника, стан тари і упаковки, на момент огляду продукції, кількість некомплектної продукції та інші дані, зазначені у цьому пункті, а також висновок про характер виявлених дефектів в продукції та причина їх виникнення.

Згідно з пунктом 30 Інструкції акт підписується усіма особами, які приймали участь в перевірці якості та комплектності продукції. Особа, що не погоджується із змістом акту, зобов`язана підписати його з відміткою про не погодження та викласти свою думку.

Враховуючи вищевикладене, кологія суддів прийшла до висновку, що у разі неявки представника постачальника за викликом, приймання товару за якістю, а також складання Актів передбачених інструкціями ДА СРСР П-6 від 15.06.1965, П-7 від 25.04.1966, з врахуванням змін та доповнень до них, повинно відбуватися за участю представника Київської торгово-промислової Палати.

На виконання прийнятих зобов`язань Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецхолод" поставило, а позивач прийняв відповідну продукцію - кондиціонер транспортний, що підтверджується видатковою накладною №6 від 26.02.2020.

Відповідно до п. 2.3 Договору, постачальник повинен засвідчити якість товару, що поставляється, належним чином оформленими документами, які надаються разом з товаром (паспорт, сертифікат якості).

На виконання умов Договору, позивачем було надано сертифікат відповідності, декларація про відповідність, та сертифікат якості №112.

Натомість, 28.02.2020 року позивачем в односторонньому порядку складено акт вхідного контролю кондиціонера транспортного СКВ-22.000.000СБ на вагоноремонтному заводі КП "Київський метрополітен", згідно з яким, під час вхідного контролю, проведено перевірку відповідності продукції умовам укладеного між сторонами договору. У процесі перевірки комісією встановлено, що при спробі розміщення кондиціонера транспортного, який був поставлений на виконання умов договору, на дах головної частини вагона було виявлено, що верхня дугоподібна кришка кондиціонеру виконана таким чином, що при встановленні спостерігається вихід її за габарити вагону по висоті, профіль кришки не співпадає з профілем даху у місці встановлення кондиціонеру, що не дає можливості змонтувати його в дах вагону. Комісія дійшла висновку, що конструкція кондиціонеру не враховує особливості його монтажу в дах вагону.

Згідно з протоколом наради робочої групи з підготовки проектно-технічної документації для проведення поглибленої модернізації вагонів №17-ТГ від 04.03.2020 рокув ТОВ "Спецхолод" розробило та виготовило кондиціонери кабіни машиніста СКВ-22.000.000СБ, користуючись технічною специфікацією, що була в складі тендерної документації на торгах. Ця технічна специфікація за своїм призначенням надає тільки опис товару і в повному обсязі не може замінити технічне завдання. При розробці кондиціонера необхідно було дотримуватись вимог ДСТУ 3974-2000 "Система розробки та постановка продукції на виробництво" включаючи усі етапи розробки. Нарада вирішила: ТОВ "Спецхолод" провести доопрацювання конструкції монтажу кондиціонера кабіни машиніста, забезпечивши його герметизацію та вписування в габарит "М"; надати ТОВ "Спецхолод" креслення даху вагону в обсязі, необхідному для проектування елементів монтажу кондиціонера на даху кабіни машиніста.

В свою чергу, листом від 13.03.2020 року позивачем було надано відповідачу малюнок з габаритами і радіусами склопластикової оболонки зовнішньої, в місці вирізу верхньої частини якої встановлюється кондиціонер.

З Акту №18/09-92 від 30.04.2020 року вбачається, що за результатами робіт з демонтажу кондиціонерів СКВ-22.000.000СБ виробництва ТОВ "Спецхолод" і спільної наради робочої групи з проведення поглибленої модернізації вагонів моделей 81-717/81-714 (КРП) при виконанні капітальних ремонтів об`єму КР-2 та ТОВ "Спецхолод" щодо обстеження, для визначення необхідних обсягів доопрацювання конструкції каркасу кабіни машиніста, в місці кріплення кондиціонерів в дах вагону ТОВ "Спецхолод", необхідно розглянути зміну розмірів каркасу для встановлення кондиціонера у відповідне посадочне місце. Нарада вирішила ТОВ "Спецхолод" надати уточнені розміри габаритів корпусу для встановлення кондиціонера СКВ-22.000.000СБ в посадочне місце.

Відповідно до накладної на повернення постачальнику №132 від 04.05.2020 року кондиціонери було повернуто відповідачу на доопрацювання.

25 травня 2020 року доопрацьовані кондиціонери поставлені позивачу, що підтверджується видатковою накладною №14.

Протоколом наради робочої групи з підготовки проектно-технічної документації для проведення поглибленої модернізації вагонів №29-ТГ від 26.05.2020 року встановлено, що після доопрацювання встановлено по 4 рем-болти по кутам корпусів, для можливості проведення монтажу з даху вагону; виконано доопрацювання конструкції верхньої частини корпусу кондиціонерів, з урахуванням особливості їх монтажу в каркас кабіни машиніста; виготовлені та встановлені нові верхні кришки з перфорованими решітками; проведено модернізацію внутрішніх відсіків для підвищення ефективності для видалення води та конденсату, для чого змінено профіль піддонів, перевстановлено трубки в дренажних отворах; фланці повітрозабірників виконані знімними, що дає можливість провести монтаж кондиціонера в каркас кабіни машиніста. Нарада вирішила погодитись, що зауваження, які були відображені в акті від 30.04.2020 №18/09-92 за результатами доопрацювання кондиціонерів транспортних ТОВ "Спецхолод" усунуті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

Частина 3 ст. 268 ГК України визначає, що у разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Згідно з ч. 1 ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Однією з ознак якості товару є його уніфікація - конструкційна спорідненість з іншими виробами, в даному випадку це спорідненість з вагонами певного виду.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що укладеним між сторонами договором не були визначені особливості монтажу кондиціонерів в дах вагону, які мали бути враховані відповідачем. Договором не узгоджені габарити та радіус даху вагону та необхідність дотримання ГОСТ 23961, а уточнені розміри габаритів корпусу для встановлення кондиціонера СКВ-22.000.000СБ в посадочне місце були надані відповідачу після першої поставки товару.

При цьому, згідно з вимогами 1 ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджується, що на момент поставки транспортних кондиціонерів вони відповідали умовам договору, зокрема технічній документації, та відповідали ДСТУ 60335-2-40:2014, ДСТУ 61000-6-1:2015, що підтверджується сертифікатом відповідності та сертифікатом якості.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що відповідачем не було дотримано вимог щодо якості поставленого товару. Натомість, сторонами додатково погоджено, що для встановлення поставлених кондиціонерів необхідно додатково врахувати габарити вагону та ГОСТ 23961, що не були погоджені у технічній специфікації до договору.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що за порушення умов договору щодо якості (комплектності) товару, з постачальника стягується штраф у розмірі 20% від вартості неякісного (некомплектного) товару.

Згідно з ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (ч. 3 ст. 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

За частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а також зазначає, що відповідачем, на виконання умов Договору, поставлено та передано позивачу якісний товар, відповідно до технічної специфікації до договору, яка була погоджена сторонами, а тому відповідачем не порушено основне зобов`язання - поставка в обумовлений договором строк якісного товару, з вархуванням чого у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій, передбачених пунктом 7.5 Договору.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановлених обставинами справи не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суди першої інстанції як на підставу для відмови у позові, ґрунтуються на переоцінці доказів у справі та незгодою позивача з ухваленим у справі судовим рішенням.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, колегією суддів не встановено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, в звізку з чим підстав для його скасовування або зміни не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року у справі №910/2857/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року у справі №910/2857/21 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на скаржника.

4.Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року у справі №910/2857/21.

5.Матеріали справи №910/2857/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна