ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2021 р. Справа № 910/14975/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 (повний текст складено 15.04.2021)

у справі №910/14975/20 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітібудсервіс"

до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця"

про зобов`язання вчинити дії

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Іванов О.В., адв., посв. №21/1314 від 09.01.2018;

від відповідача: Макаренко О.В. - адв., посв. №231 від 24.02.2006;

від третьої особи: повідомлений, не з`явились;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітібудсервіс" (надалі позивач/ ТОВ «Сітібудсервіс») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" (надалі відповідач/скаржник ПрАТ «ДК №4» про зобов`язання вчинити дії, а саме: передати на користь позивача 2 046,05 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за додатковою угодою від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014, укладеного між позивачем та відповідачем, в частині передачі 2 046,05 кв.м. збудованого житла на користь позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 позов задоволено повністю. Зобов`язано ПрАТ "Домобудівний комбінат №4" виконати умови пункту 3.3 договору від 19.11.2014 (в редакції додаткової угоди від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014), укладеного між ТОВ "Сітібудсервіс" та ПрАТ "Домобудівний комбінат №4" в частині передачі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітібудсервіс" квартир загальною площею 2046,05 кв.м.; стягнуто з ПрАТ "Домобудівний комбінат №4" на користь ТОВ "Сітібудсервіс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 560106,19 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідач не виконує обов`язку з передачі позивачу майна (квартир) всупереч чинній додатковій угоді від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014, що суперечить положенням статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України щодо обов`язковості виконання взятого на себе зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, в якому просить оскаржуване судове рішення скасувати, в позові відмовити.

В обґрунтування підстав апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, скаржник стверджує, що судом першої інстанції не досліджено наявності перших нових проектів будівництва, які реалізовуються за участю відповідача і з яких останній мав би передати майно позивачу; не взято до уваги, що перші нові проекти будівництва мали б бути спільні з позивачем; крім того, як зазначає скаржник, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позовні вимоги не відповідали змісту зобов`язання відповідача за додатковою угодою від 07.12.2017; до того ж, суд не врахував, що додаткова угода від 07.12.2017 не містить істотних умов, що є підставою для відмови у позові.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті. Позиції учасників справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14975/20 залишено без руху.

09.06.2021 від Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4", на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021, надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з платіжним дорученням від 03.06.2021 №1777 про доплату судового збору у розмірі 839159,29 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14975/20; розгляд справи призначено на 19.07.2021.

02.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітібудсервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

16.07.2021 від Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" надійшли пояснення.

19.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітібудсервіс" надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 розгляд справи відкладений на 16.08.2021.

У судовому засіданні 16.08.2021 оголошено перерву на 18.08.2021.

12.08.2021 від відповідача у справі (скаржника) надійшла заява про долучення до матеріалів справи постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №910/16519/20, якою визнано недійсною додаткову угоду від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014, укладеного між позивачем та відповідачем.

13.08.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи ухвали Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.08.2021 у справі №910/16519/20, якою, зокрема, зупинено дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №910/16519/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Присутній в судовому засіданні 18.08.2021 представник Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В свою чергу, присутній представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітібудсервіс" у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив в її задоволенні відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції, а також додатково встановлені.

05.03.2013 між Державним підприємством "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" (надалі ДП «НДВА «Пуща-Водиця»/ третя особа у справі) та ТОВ "Сітібудсервіс" укладено Інвестиційний договір №0503-ІД/13 (надалі інвестиційний договір), предметом якого є зобов`язання та права сторін щодо їх дій по будівництву об`єкта на земельній ділянці з метою отримання кожної зі сторін своєї частини в збудованому об`єкті або іншого майна та/або коштів в порядку та на умовах, визначених в Договорі (ч. 1 п. 2.1 договору).

Відповідно до ч. 2 п. 2.1. інвестиційного договору ДП «НДВА «Пуща-Водиця» як землекористувач земельної ділянки, залучає ТОВ "Сітібудсервіс" до будівництва об`єкта на земельній ділянці та делегує ТОВ "Сітібудсервіс" забезпечити проектування та спорудження об`єкта, а ТОВ "Сітібудсервіс" зобов`язується на свій ризик за рахунок власних або залучених сил, коштів, матеріалів, засобів, техніки та устаткування забезпечити в повному обсязі проектування та спорудження об`єкта відповідно до проектної документації.

Згідно з п. 1.1.6 інвестиційного договору, під терміном "земельна ділянка" сторони розуміють - частину земної поверхні (територія) орієнтовною загальною площею 42,35 га, розташована між проспектом Правди та вулицею Полковою в Подільському районі міста Києва, з межами, визначеними в Додатку №1 до даного Договору.

Пунктом 1.1.8 інвестиційного договору узгоджено, що під терміном "об`єкт" сторони розуміють - житлову та громадську забудову з об`єктами інженерно-транспортної інфраструктури, що має бути збудована на земельній ділянці (між проспектом Правди та вулицею Полковою в Подільському районі міста Києва), орієнтовно загальною площею не менше 50000,00 квадратних метрів. Загальна площа об`єкта, кількість будівель та технічні характеристики і параметри об`єкта будуть визначені в Проектній документації.

За виконання своїх зобов`язань за договором ДП «НДВА «Пуща-Водиця» отримує у свою власність (господарське відання) 5% площі житла в об`єкті. Решту об`єкта (95%) площі житла в об`єкті та 100% площі нежилого призначення в об`єкті отримує у свою власність ТОВ "Сітібудсервіс" (п.п. 5.2.1 та 5.2.2 інвестиційного договору).

Відповідно до п. 5.1.3. інвестиційного договору фінансування будівництва об`єкта здійснюється ТОВ "Сітібудсервіс" відповідно до укладених вказаним товариством правочинів (в т.ч. контрактів, договорів, рахунків) безпосередньо виконавця (проектувальникам, підрядникам, постачальника, тощо) по мірі необхідності з черговістю реалізації інвестиційного договору.

19.11.2014 між ТОВ "Сітібудсервіс" (за договором сторона 1) та ПрАТ "ДК №4" (за договором сторона 2) укладено договір (далі - договір від 19.11.2014), предметом якого є правове рулювання участі сторін щодо організації будівництва об`єкта будівництва на земельній ділянці, його подальшого введення в експлуатацію з метою отримання кожної із сторін своєї частини в збудованому об`єктів будівництва та/або коштів в порядку та на умовах, визначених у договорі від 19.11.2014.

У Розділі 1 договору від 19.11.2014 сторони погодили наступні визначення термінів: земельна ділянка - земельна ділянок площею 7,3 га, що розташована за адресою: м. Київ, Подільський район, відділення центральне, масив №3, кадастровий номер якої :85:227:0300, графічне зображення якої визначено в додатку №1 до цього договору, та цільове призначення якої визначено наказом Головного управління Держземагенства у м. Києві від 31.10.2014 №21/0/13-14; об`єкт будівництва - об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди, тощо), що будуть побудовані на земельній ділянці з характеристиками та параметрами згідно проектної документації; загальна площа об`єкта будівництва - площа об`єкта будівництва, що складається із площі житлових та нежитлових приміщень в усіх об`єктах, збудованих на земельній ділянці, визначеній в п. 1.1.2 цього договору; площа житла в об`єкті - загальна площа всіх квартир в об`єкті. При цьому квартира це - внутрішня ізольована частина в об`єкті, що складається з комплексу взаємопов`язаних житлових приміщень, допоміжних приміщень, балкону та/або лоджії, та має самостійний вихід на вулицю, коридор загального користування або сходову клітку і призначення та придатна для постійного у ній проживання фізичних осіб; площа нежитлового призначення - площа всіх основних та допоміжних нежилих приміщень в об`єкті та машино-місць в паркінгах в об`єкті, які є (можуть бути) окремим предметом цивільного обороту; функції замовника - передбачені законодавством права та обов`язки, дії замовника будівництва об`єкту, включаючи, але не обмежуючись цим, права та обов`язки, а також дії щодо отримання необхідних дозволів на будівництво об`єкту будівництва, розробки та погодження проектно-кошторисної документації, отримання відповідних вихідних даних, технічних умов, будівництва об`єкту, оформлення права власності на об`єкт будівництва чи на його окремі частини, фінансування всіх вище перелічених та інших дій власними коштами та/або із залученням третіх осіб, продаж третім особам (юридичним/фізичним) прав на об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 2.2. договору від 19.11.2014 право забудови земельної ділянки, яке належить ТОВ "Сітібудсервіс" на підставі договору №0503-ІД/13 від 05.03.2013, укладеного між останнім та ДП «НДВА «Пуща-Водиця», ТОВ "Сітібудсервіс" передає ПАТ "ДК №4", а ПрАТ "ДК №4" приймає від ТОВ "Сітібудсервіс" функції забудовника щодо всіх дій необхідних для проектування, будівництва та введення в експлуатацію об`єкта будівництва в момент підписання цього договору.

Пунктом 5.4.3 договору від 19.11.2014 сторони погодили, що ПрАТ "ДК №4" має право після затвердження спорудження (будівництва) об`єкта будівництва та прийняття його в експлуатацію отримати в натурі у власність об`єкт будівництва, відповідно до умов цього договору.

12.07.2016 ТОВ "Сітібудсервіс" та ПрАТ "ДК №4" уклали додаткову угоду до договору від 19.11.2014, відповідно до якої сторони виклали п. 3.3 та п. 3.4 договору від 19.11.2014 в новій редакції.

Так, згідно з п. 3.3 договору від 19.11.2014 в редакції додаткової угоди від 12.07.2016, для виконання ТОВ «Сітібудсервіс» своїх зобов`язань за інвестиційним договором №0503-ІД/13 від 05.03.2013 перед ДП "НДВА "Пуща-Водиця", який є землекористувачем земельної ділянки площею 7,3 га, що розташована за адресою: м. Київ, Подільський район, відділення центральне, масив №3, за кадастровим номером :95:227:0300 та враховуючи передачу функцій замовника будівництва ПрАТ "ДК №4"для будівництва на цій земельній ділянці об`єктів загальною площею 251112 м2, в яких площа житла складає 173153,54 м2 на підставі п. 2.2 договору від 19.11.2014, ПрАТ "ДК №4" передає ТОВ «Сітібудсервіс» 15611,63 м2, а ТОВ «Сітібудсервіс», в свою чергу, зобов`язане передати ДП "НДВА "Пуща-Водиця" площу житла в обсязі не менше ніж 5611,63 м2. Передача ПрАТ "ДК №4" площ житла ТОВ «Сітібудсервіс» виконується по кожному об`єкту будівництва на підставі Актів готовності об`єктів до експлуатації.

Відповідно до п. 3.3.1 договору в редакції додаткової угоди від 12.07.2016 за виконання ТОВ «Сітібудсервіс» своїх зобов`язань за договором від 19.11.2014, ПрАТ "ДК №4" бере участь щодо розбудови соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури на земельній ділянці, пропорційно до рівня навантаження об`єкта будівництва, в обсягу та строки, які будуть погоджені сторонами в додатковій угоді до цього договору.

Згідно з п. 3.4 договору від 19.11.2014 в редакції додаткової угоди від 12.07.2016 після укладення цього договору та передачі функцій забудовника ПрАТ "ДК №4", останнє отримує у свою власність майнові права на решту загальної площі об`єкта будівництва.

Пунктами 2-5 додаткової угоди від 12.07.2016 до договору від 19.11.2014 сторони погодили, що протягом п`ятнадцяти календарних днів після підписання цієї додаткової угоди, сторони підписують протокол розподілу площі в об`єкті будівництва, в якому визначають конкретні майнові права на приміщення в об`єкті будівництва, які отримує у власність кожна зі сторін. Як що відсотковий розмір частки сторони в об`єкті будівництва не співпадатиме з площею цілих приміщень, для розподілу частин об`єкта будівництва між сторонами застосовуються округлення згідно з чинними правилами бухгалтерського обліку до десятих метра.

На виконання умов договору від 19.11.2014 в редакції додаткової угоди від 12.07.2016, ТОВ «Сітібудсервіс» та ПрАТ "ДК №4" підписали Протокол розподілу площі житла в об`єктах будівництва.

23.01.2017 та 11.08.2017 між сторонами складено та підписано Акт розподілу площ в об`єкті, відповідно до якого, ТОВ «Сітібудсервіс» та ПрАТ "ДК №4", відповідно до яких ТОВ «Сітібудсервіс» отримує у власність 1862,9 м2 площ житла в першій черзі будівництва (житловий будинок №1, що складається з шести корпусів) на земельній ділянці розміром 7,3 га кадастровий номер 80000000:85:227:0300, яка розташована в Подільському районі міста Києва та прилягає до вулиці Маршала Гречка та проспекту Правди, а саме - 24 квартири з визначеними характеристиками та 1884,5 м2 площ житла в другій черзі будівництва (житловий будинок №2, що складається з шести корпусів) на земельній ділянці розміром 7,3 га кадастровий номер 80000000:85:227:0300, яка розташована в Подільському районі міста Києва та прилягає до вулиці Маршала Гречка та проспекту Правди, а саме - 24 квартири з визначеними характеристиками.

07.12.2017 ТОВ «Сітібудсервіс» та ПрАТ "ДК №4" уклали додаткову угоду до договору від 19.11.2014, якою виклали п. 3.3. договору від 19.11.2014 в новій редакції, а саме: «За виконання стороною 1 (ТОВ «Сітібудсервіс») своїх зобов`язань за Договором, із збудованого житла площею 173153,54 м2, сторона 2 (ПрАТ «ДК №4») зобов`язується передати на користь сторони 1 (ТОВ «Сітібудсервіс») квартири загальною площею 8657,68 м2.

Сторони погодили та розуміють, що із вказаної вище площі 8657,68 м2, станом на 07.12.2017 стороною 2 (ПрАТ «ДК №4») розподілено на користь сторони 1 (ТОВ «Сітібудсервіс») 5611,63 м2 Сторона 2 (ПрАТ «ДК №4») зобов`язується найближчим часом передати на користь сторони 1 (ТОВ «Сітібудсервіс») наступним чином:

- 1000,00 м2 сторона 2 передає стороні 1 із збудованого житла, з об`єктів, які будуються на даний час і буде передано після підписання цього Договору;

- решту площі розміром 2046,05 м2 сторона 2 передає стороні 1 із перших нових проектів будівництва, які будуть реалізовуватись за участю сторони 2 (ПАТ «ДК №4»).

В свою чергу, на виконання стороною 1 своїх зобов`язань за Договором №0503-ІД/13 від 05.03.2013 перед ДП "НДВА "Пуща-Водиця", яке є користувачем земельної ділянки площею 7,3 га, сторона 1 зобов`язана передати на користь ДП "НДВА "Пуща-Водиця" 8657,68 м2.

Площа 3046,05 кв.м. повинна бути врахована при майбутніх розрахунках з ТОВ «Сітібудсервіс» згідно відповідного договору та меморандуму.

Сторони домовились, що всі інші умови договору, які не суперечать цій додатковій угоді, залишаються без змін.

Ця додаткова угода укладена в 2-х ідентичних примірниках, відповідно до кількості оригінальних примірників договору. Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору».

13.04.2020 позивачем направлено відповідачу засобами поштового зв`язку вимогу №13/04/20-1 від 13.04.2020, у якій позивач просив у семиденний строк від дня її пред`явлення, сформувати та передати на погодження перелік квартир у формі протоколу розподілу площ житла в об`єктах будівництва для подальшого оформлення двостороннього Акту розподілу площ в об`єкті та передачі на користь позивача 2046,05 м2.

05.06.2020 позивач направив відповідачу претензію №05/06/20-1 про виконання умов додаткової угоди від 07.12.2017 в частині передання позивачу 2 046,05 кв.м. житла, як передбачено умовами вказаної додаткової угоди.

У відповідь на вказані вимогу та претензію відповідач надав відповіді (одна без номера та дати, інша №23-371 від 15.06.2021), в яких повідомив про те, що ТОВ «Сітібудсервсі» не передавало ПрАТ «ДК №4» ніяких земельних ділянок і ПрАТ «ДК №4» не є учасником у спільній реалізації проектів; крім того, зазначило, що додаткова угода від 07.12.2014 містить умови щодо майбутніх розрахунків, зокрема, щодо виконання ПрАТ «ДК №4» своїх зобов`язань щодо передачі квадратних метрів ТОВ «Сітібудсервіс» виключно у випадку виконання останнім своїх зобов`язань перед ПрАТ «ДК №4» та домовленостей, закріплених у цій додатковій угоді. Також, у відповіді б/н та без дати ПрАТ «ДК №4» зазначило, що на розгляді Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/793/20 про визнання додаткової угоди від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014 недійсною.

В матеріалах справи (том І, а.с. 104-105) міститься довідка ПрАТ «ДК №4» від 27.08.2019 №23-773, зміст якої свідчить про те, що новим об`єктом житлового будівництва за участі ПрАТ «ДК №4» в якості генерального підрядника в період після 07.12.2017 є «Будівництво багатофункціонального житлового кварталу І по провулку Балтійському, 23 в Оболонському районі м. Києва. І черга».

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що з моменту укладення договору і по теперішній час спільних з позивачем нових проектів будівництва у нього не було та сторонами не укладалось жодного договору/меморандуму, а отже позивачем не доведено, що вказаний об`єкт будівництва є саме тим об`єктом, з будівництвом якого у відповідача виник обов`язок розрахуватись з позивачем в частині передачі в ньому 2046,05 м2. Крім того, відповідач зазначає, що зі змісту додаткової угоди від 07.12.2017 до договору є незрозумілим, якої саме згоди досягли сторони відносно майна, яке має передаватись позивачу, а отже додаткова угода суперечить статті 638 ЦК України та статті 180 ГК України, щодо наявності в ній згоди сторін з усіх істотних умов.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За приписами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Відповідно до статті 1 ГК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

За визначенням частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору;

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В даній справі, як вказувалося вище, спір виник як раз через відмову відповідача виконувати умови додаткової угоди від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014

Як зазначив Верховний Суд під час розгляду справи №755/6962/19 «Сторона повинна дотримуватись умов договору за будь-яких обставин, навіть якщо вона не розуміє їх зміст».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.04.2018 у справі №753/11000/14 ц зазначив, що особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгодженні" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї із сторін" (under the diminant sinfluence of the party).

Тобто, Верховний Суд констатував, що незрозумілість умов договору не звільняє сторону від обов`язку щодо його виконання.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Договір від 19.11.2014 в редакції додаткової угоди від 09.12.2017 на момент розгляду даної справи є чинним (ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.08.2021 зупинено дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №910/16519), а відтак підлягає обов`язковому виконанню сторонами.

При цьому, в силу наведеної вище позиції Верховного Суду, доводи скаржника про незрозумілість умов додаткової угоди (якої саме згоди досягли сторони відносно майна, яке має передаватись позивачу), не приймаються судом до уваги, оскільки, по-перше, незрозумілість умов договору не звільняє його сторін від виконання останнього; по-друге, відсутні докази ініціювання відповідачем спору щодо тлумачення умов додаткової угоди від 07.12.2017; по-третє, положення п. 3.3. договору від 19.11.2014 в редакції додаткової угоди від 07.12.2017 чітко визначають, яке саме майно має бути передано відповідачем позивачу і в якому обсязі, про що зазначено в розділі даної постанови «Обставини справи…».

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Як вказувалося вище, додатковою угодою від 07.12.2017 сторонами (позивачем та відповідачем) не погоджений строк виконання відповідачем обов`язку щодо передачі позивачу 2046,05 кв.м. площі, а відтак, в силу наведеної норми (статті 530 ЦК України), такий обов`язок мав бути виконаний відповідачем у семиденний строк від дня пред`явлення позивачем вимоги від 13.04.2020, проте, виконаний не був, що й спричинило звернення позивача із даним позовом до суду за захистом свого права, яке (право) правомірно захищено місцевим господарським судом, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, шляхом задоволення позову про зобов`язання відповідача виконати умови п. 3.3. договору від 19.11.2014 в редакції додаткової угоди від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014, укладеного між позивачем та відповідачем, в частині передачі на користь позивача квартир загальною площею 2046,05 кв.м.

Стосовно доводів скаржника про не з`ясування наявності нових об`єктів будівництва, з яких відповідач має передати позивачу вказану площу, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять відповідну довідку від 27.08.2019 №23-773, видану відповідачем, з якої вбачається, що новим об`єктом житлового будівництва за участю ПрАТ «ДК №4» як генерального підрядника є - будівництво багатофункціонального житлового кварталу І по провулку Балтійському, 23 в Оболонському районі м. Києва. При цьому, посилання скаржника на те, що таких нових об`єктів будівництва мало бути щонайменше два, не мають жодного правового підґрунтя, адже положення додаткової угоди не містять такої умов, як наявність двох або більше нових об`єктів будівництва, з яких відповідач має передати позивачу житло загальною площею 2046,05 кв.м.

Доводи апелянта про те, що місцевим господарським судом не було враховано, що нові проекти будівництва, з яких відповідач мав передати позивачу 2046,05 кв.м. житла, мали бути спільними (відповідача та позивача), не приймаються судом, оскільки спростовуються змістом п. 3.3. додаткової угоди від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014, в якому чітко передбачено, і про що зазначалося в розділі даної постанови «Обставини справи…», а саме: «- решту площі розміром 2046,05 кв.м. (дві тисячі сорок шість цілих п`ять сотих квадратних метрів» Сторона-2 передає Стороні-1 із перших нових проектів будівництва, які будуть реалізовуватись за участю Сторони-2.». Тобто, вказаний пункт не містить жодного посилання на те, що нові проекти будівництва мають бути спільними (позивача та відповідача), а навпаки, зміст вказаного пункту чітко передбачає, що такі нові проекти мають реалізовуватись за участю Сторони-2, якою, згідно з додатковою угодою від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014 є саме ПрАТ «ДК №4». До того ж, п. 3 вказаної додаткової угоди сторони погодили, що всі інші умови договору, які не суперечать цій додатковій угоді, залишаються без змін.

Крім того, судом апеляційної відхиляються доводи скаржника про неефективність обраного позивачем способу захисту, з огляду на таке.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати умови додаткової угоди від 07.12.2017 до договору від 19.11.2014 в частині передачі позивачу 2046,05 кв.м. житла. Як свідчить зміст позовної заяви, позивачем такі вимоги заявлено саме внаслідок того, що відповідач не виконує умови вказаної додаткової угоди в частині виконання взятого на себе зобов`язання щодо передачі позивачу вказаного житла.

Відповідно до статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист відновленого, порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

В даному випадку, як вказувалося вище, даний спір ініційований позивачем у зв`язку із невиконанням відповідачем умов додаткової угоди від 07.12.2014 до договору від 19.11.2014 в частині передачі позивачу 2046,05 кв.м. житла, і яке (невиконання) знайшло своє підтвердження як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, а відтак, обраний позивачем спосіб захисту свого права про зобов`язання відповідача виконати умови додаткової угоди щодо зобов`язання відповідача передати позивачу житло загальною площею 2046,05 кв.м. цілком відповідає порушеному відповідачем праву позивача на отримання вказаного житла.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14975/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/14975/20 залишити без змін.

Справу №910/14975/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено та підисано 20.08.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак