РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2021Справа № 910/8838/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 12 716 грн 20 коп.
Представники:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп" з вимогами до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 12 716 грн 20 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим вагон № 95121604 прибув з недостачею в розмірі 2 051 кг загальною вартістю 12 716 грн 20 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/8838/21, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.06.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

30.06.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 на підставі заяви (акцепту) про прийняття пропозиції укладення договору (оферти) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп" (замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) укладено договір №99-34972142/2020-001 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір), що підтверджується інформаційним повідомленням, надісланим відповідачем засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу позивача.

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1. договору).

Згідно з пунктом 1.3 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ відповідно.

Відповідно до пункту 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що перевізник відповідає за шкоду спричинену вантажу та/або вагонам замовника відповідно до законодавства.

Розділом 8 договору сторони погодили електронний документообіг між перевізником та замовником, що передбачає оформлення документів в електронній формі, в тому числі накладних та супроводжувальних документів при перевезенні вантажів у внутрішньому сполученні, з використанням (накладенням) кваліфікованого електронного підпису (КАЕП) та/чи електронного цифрового підпису (ЕЦП).

30.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" (покупець) укладено договір № Т0018 транспортного експедирування, за яким експедитор зобов`язується надати клієнту транспортно-експедиційні послуги, пов`язані з перевезенням вантажу залізничним транспортом.

Відповідно до пункту 1.3 договору протягом всього терміну роботи експедитора з вантажем право власності на нього належить клієнту.

Пунктом 2.1. договору визначено обов`язки експедитора, за якими він зобов`язаний: 2.1.1. представляти інтереси клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, експедиторами, залізницями, митними органами та іншими підприємствами з усіх питань щодо перевезення, завантаження (вивантаження) належного клієнту вантажу; 2.1.6. здійснювати контроль за відповідністю якості та кількості товару покажчикам, зазначеним у правовстановлюючій документації на товар, заявці та інструкціях клієнта; 2.1.9. здійснювати оформлення перевізної документації у відповідності з «Правилами перевезення вантажів», Статуту залізниць України та інструкціями клієнта; 2.1.11. надати клієнту реєстр вагонів із зазначенням дати завантаження, номерів залізничних накладних, номерів вагонів із зазначенням ваги та виду вантажу.

Пунктом 4.5. договору визначено, що згідно з «Правилами перевезень і тарифів залізничного транспорту України» нормою природної втрати є 0,5 % від маси завантаженого вантажу.

Пунктом 4.6. договору передбачено матеріальну відповідальність експедитора за недостачу маси вантажу та визначено, що різниця між масою завантаженого експедитором вантажу клієнта і масою вантажу, що прибув на адресу клієнта на станцію призначення, що перевищує норму природної втрати, належить поверненню клієнту: відшкодування коштів в грошовій формі відбувається протягом 7 банківських днів від дати отримання претензії згідно ринкових цін, які склалися на дату складання претензії.

Згідно з пунктом 4.7. договору у випадку залучення третіх осіб до виконання своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть взаємну відповідальність у рамках даного договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань притягнутою ними третьою особою, як за свої власні.

Пунктом 4.13. договору встановлено, що експедитор зобов`язаний відшкодувати клієнту реально завдані збитки за втрату, недостачу або пошкодження (псування) вантажу після прийняття його експедитором і до видачі вантажу одержувачу.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2., 3.3. та 3.4. договору за надання послуг експедитор виставляє клієнтові рахунок відповідно до погоджених ставок, що наведені у додатку до даного договору. Клієнт зобов`язується оплатити фактично надані послуги протягом 3 банківських днів з моменту надання рахунку експедитором. Розрахунок здійснюється в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора. Загальна договірна ціна за договором не є фіксованою, її розмір в кожному окремому випадку визначається видом та обсягом наданих транспортно-експедиторських послуг і встановлюється у відповідних додатках до договору.

Пунктом 3.6. договору визначено, що по закінченню виконання робіт/надання послуг з відправлення заявленого вантажу (...) експедитор надсилає клієнтові акт наданих послуг, за яким здійснюються кінцеві розрахунки сторін.

Додатком № Т0018/1 від 12.08.2020 до договору між клієнтом та експедитором узгоджено комплексні ставки на перевезення зерна залізничним транспортом, в тому числі на перевезення 840 тон пшениці 3 класу з елеватора Товариства з обмеженою відповідальністю "Східзерноальянс" від станції навантаження Сватово Донецької залізниці до станції розвантаження Миколаїв-Вантажний (експ) Одеської залізниці.

Заявою на відвантаження № 16/08/2020 власник вантажу (експортер) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" доручив експедитору Товариству з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп" в період з 17.08.2020 по 30.09.2020 здійснити відвантаження та перевезення 5510 тон пшениці 3 класу з елеватора Товариства з обмеженою відповідальністю "Східзерноальянс" від станції відправлення Сватово Донецької залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці. Вантажоодержувачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ДССК" (місто Миколаїв) в квоту Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна".

21.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп" та Акціонерним товариством "Українська залізниця" була оформлена накладна № 50274216, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп (відправник) зі станції відправлення Сватово Донецької залізниці на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці відправив насипом вантаж - пшеницю загальною масою нетто 339000 кг, вантажоодержувачем якої визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ДССК" за квотою компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна", у наступних вагонах: № 58546789 маса нетто вантажу 69750 кг; № 95121604 маса нетто вантажу 69800 кг; № 95234332 маса нетто вантажу 64750 кг; № 95083028 маса нетто вантажу 64800 кг; № 95233961 маса нетто вантажу 69900 кг.

На вказаних вище вагонах були встановлені запірно-пломбувальні пристрої (далі - ЗПП) відправника за номерами, які зазначені у графі 20 «Пломби (ЗПП)» у Відомості вагонів до накладної № 50274216.

Під час приймання вище зазначених вагонів та вантажу до перевезення зауважень щодо кількості (маси), неповноти навантаження або пошкодження вантажу станцією відправлення заявлено не було, що підтверджується прийняттям вантажу до перевезення, зазначенням у графі 25 накладної № 50274216 відповідної маси вантажу визначеної залізницею, проставленням залізницею в графі 56 дати прийняття вантажу до перевезення і накладанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) відповідального працівника залізниці в графі 38 зазначеної накладної.

Після прибуття вагонів на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.), на якій унеможливлено проведення контрольного переважування (звіряння) маси вантажу через відсутність у залізниці власних вагонних ваг, за фактом подавання станцією 26.08.2020 вагонів з пшеницею під вивантаження на термінал вантажоодержувача ТОВ «ДССК» та за результатами проведення первинного переваження вагонів на брутто (у завантаженому стані) на справних вагонних вагах вантажоодержувача у вагоні № 95121604 виявлено різницю із вагою відправника в сторону зменшення на 2500 кг (недостача маси вантажу). Одночасно при візуальному огляді конструкції вагону було встановлено видимі ознаки незаконного втручання до вантажу через розвантажувальний люк (відсутність на люку однієї із семи пломб).

27.08.2020 станцією призначення за участю представника ТОВ «ДССК» та вантажовідправника на справних вагонних вагах вантажоодержувача проведено комісійне переважування вагону № 95121604, за результатами чого встановлено недостачу маси вантажу на 2500 кг та складено комерційний акт № 415103/81/155, у якому зафіксовано: справа за напрямком руху поїзда на першому розвантажувальному люці відсутній ЗПП И183964, що є одним із семи ЗПП відправника за документами. Комерційну несправність усунено - навішено одну свинцеву пломбу к/з А106 ст. Миколаїв, розвантажувальні люки закриті щільно, просипання вантажу немає. Вагон в технічному та комерційному стані - справний.

З погляду на заявлену в комерційному акті позицію залізниці про справність спірного вагону, 28.08.2020 вантажовідправник Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп" звернувся до Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області із заявкою № 2805_05 на проведення експертизи вагону та викликав на місце переважування вагону на залізничний термінал вантажоодержувача представника РТПП для проведення фіксації факту недостачі маси вантажу і встановлення причин, що призвели до такої недостачі.

Одночасно, 28.08.2020 за фактом переважування на справних вагонних вагах вантажоодержувача та встановлення факту недостачі маси вантажу в вагоні № 95121604 комісією в складі представників вантажоодержувача, вантажовідправника, експерта Регіональної торгово-промислової палати, представника воєнізованої охорони AT «Українська залізниця» складено і підписано Акт загальної форми та Акт на недостачу по брутто, з яких вбачається фіксація факту недостачі вантажу в спірному вагоні.

За наслідками проведення експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області експертизи щодо визначення кількості та причин втрати вантажу шляхом зважування та візуального огляду вагону № 95121604 було оформлено акт експертизи № 120-0790 від 31.08.2020, яким встановлено наступне: експерту для огляду пред`явлено один залізничний вагон № 95121604, завантажений зерном пшениці (насип), згідно залізничній накладній, масою нетто - 69800 кг.

При зовнішньому огляді вагона встановлено:

- вагон опломбований шістьма ЗПП «ВАРТА-УНІВЕРСАЛ» і однією свинцевою пломбою, відбиток пломби прочитати неможливо. Номери шести ЗПП відповідають даним, які вказані в накладній № 50274216 від 21.08.2020, свинцева пломба розташована на першому розвантажувальному люці від драбини;

- зі сторони штурвалів в нижній частині кута першого розвантажувального бункера від сходів вагону, в місці прилягання кришки до корпусу бункера виявлено затиснуте зерно пшениці;

- просипання вантажу з вагону немає.

Після зняття ЗПП і розкритті верхніх завантажувальних люків встановлено: в районі між першим і другим (від драбини) завантажувальними люками є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) зі стіканням вантажу по всій ширині вагона в сторону штурвалів.

В результаті зважування вагону виявилося: маса нетто вантажу у вагоні № 95121604 склала 67400 кг., що на 2400 кг менше проти даних відправника вантажу, вказаних у накладній № 50274216.

Таким чином, вище наведеним зафіксовано факт не забезпечення перевізником збереження прийнятого до перевезення вантажу та визнано залізницею обставини протиправного втручання до вантажу у вагоні № 95121604 під час його перевезення, що призвело до недостачі маси вантажу в загальній кількості 2 400 кг.

Одержувач вантажу Товариство з обмеженою відповідальністю «ДССК» на залізничній накладній № 50274216 засвідчив переуступний надпис, яким передав право вантажовідправнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп" на пред`явлення претензій і позовів до залізниці у разі недостачі маси вантажу.

24.12.2020 на адресу регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № 1794/20/12 надіслана претензія з вимогою сплатити протягом 1 місяця повну вартість встановленого в недостачі вантажу в розмірі 13336,2 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп". До претензії було додано в оригінал комерційного акта № 415103/81/155 від 27.08.2020, роздруківка електронної залізничної накладної № 50274216 від 21.08.2020 з оригіналом переуступного надпису, акти загальної форми та про недостачу по брутто в оригіналах, акт експертизи РТПП в Миколаївській області № 120-0790 від 31.08.2020 та копії документів щодо розрахунку суми претензії (копія претензії та опис вкладення до поштового відправлення долучаються).

В претензії позивач зазначив та звернув увагу залізниці на той факт, що станція призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці відмовилася засвідчити календарним штемпелем паперову копію електронної накладної № 50274216, посилаючись на відсутність у користуванні станції такого штемпелю в зв`язку з використанням для завіряння документів відповідальними працівниками станції власного електронного цифрового підпису (ЕЦП), який присутній на паперовій роздруківці зазначеної накладної в графі 38.

Листом від 16.01.2021 № НЗЛП-702/14 регіональна філія "Одеська залізниця" повідомила позивача про відмову в задоволенні претензії через те, що:

- доданий до претензії примірник електронного перевізного документу (накладна №50274216) не засвідчений календарним штемпелем станції призначення;

- до претензії прикладений договір транспортного експедирування №Т0018, укладений між ТОВ "Алмейда Груп" та ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз», який не є ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем;

- бухгалтерська довідка ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз» №6004/02 від 23.12.2020 про ціну вантажу не є рахунком відправника.

Позивач зазначає, що протиправним втручанням до вантажу у вагоні № 95121604 під час його перевезення відповідачем з подальшою недостачею у загальній кількості 2400 кг. Товариству з обмеженою відповідальність "Алмейда Груп" завдано збитків у розмірі 12716, 20 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві).

Частиною 2,3 статті 909 ЦК України, чистиною 2 статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 5 статті 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 6 Статуту визначено, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Як встановлено судом, 21.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп" та Акціонерним товариством "Українська залізниця" була оформлена накладна № 50274216, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп" (відправник) зі станції відправлення Сватово Донецької залізниці на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці відправив насипом вантаж - пшеницю загальною масою нетто 339000 кг., вантажоодержувачем якої визначено ТОВ "ДССК" за квотою компанії ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна", у наступних вагонах: №№58546789 маса нетто вантажу 69750 кг.; №95121604 маса нетто вантажу 69800 кг.; №95234332 маса нетто вантажу 64750 кг.; №95083028 маса нетто вантажу 64800 кг.; №95233961 маса нетто вантажу 69900 кг.

Одержувачем згідно із залізничною накладною № 50274216 є ТОВ "ДССК".

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Одержувач вантажу ТОВ "ДССК" на залізничній накладній № 50274216 засвідчив переуступний надпис, яким передав право на пред`явлення претензій та позовів до залізниці у разі недостачі маси вантажу позивачу.

Згідно із ч.2 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, Статутом залізниць України не передбачено доведення наявності збитків у позивача за втрачений вантаж, відповідальність залізниці перед одержувачем настає лише за факт втрати вантажу в розмірі його вартості, що підтверджується довідкою (або іншим документом вантажовідправника), що випливає з положень статті 115 Статуту залізниць України та пункту 2.7. Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225.

У відповідності до статті 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Підпунктом б) п. 130 Статуту залізниць України визначено, що у випадку недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій або позовів за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

За виявленням факту недостачі маси вантажу та слідів незаконного доступу до вантажу вантажоодержувач звернувся до начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) із заявою та вимогою щодо комісійної перевірки маси вантажу у вагоні №95121604, забезпечивши цілодобову охорону спірного вагону задля унеможливлення доступу до нього та до вантажу будь-кого.

27.08.2020 станцією призначення за участю представника ТОВ «ДССК» та вантажовідправника на справних вагонних вагах вантажоодержувача проведено комісійне переважування вагону № 95121604, за результатами чого встановлено недостачу маси вантажу на 2500 кг. та складено комерційний акт № 415103/81/155, у якому зафіксовано: справа за напрямком руху поїзда на першому розвантажувальному люці відсутній ЗПП И183964, що є одним із семи ЗПП відправника за документами. Комерційну несправність усунено - навішено одну свинцеву пломбу к/з А106 ст.Миколаїв, розвантажувальні люки закриті щільно, просипання вантажу немає. Вагон в технічному та комерційному стані - справний.

З погляду на заявлену в комерційному акті позицію залізниці про справність спірного вагону, 28.08.2020 вантажовідправник ТОВ «Алмейда Груп» звернувся до Регіональної торгово- промислової палати Миколаївської області із заявкою №2805_05 на проведення експертизи вагону та викликав на місце переважування вагону на залізничний термінал вантажоодержувача представника РТПП для проведення фіксації факту недостачі маси вантажу і встановлення причин, що призвели до такої недостачі.

Одночасно, 28.08.2020 за фактом переважування на справних вагонних вагах вантажоодержувача та встановлення факту недостачі маси вантажу в вагоні № 95121604 комісією в складі представників вантажоодержувача, вантажовідправника, експерта Регіональної торгово-промислової палати, представника воєнізованої охорони AT «Українська залізниця» складено і підписано Акт загальної форми та Акт на недостачу по брутто, з яких вбачається фіксація факту недостачі вантажу в спірному вагоні.

За наслідками проведення експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області експертизи щодо визначення кількості та причин втрати вантажу шляхом зважування та візуального огляду вагону № 95121604 було оформлено акт експертизи № 120-0790 від 31.08.2020, яким встановлено наступне: експерту для огляду пред`явлено один залізничний вагон № 95121604, завантажений зерном пшениці (насип), згідно залізничній накладній, масою нетто - 69800 кг.

При зовнішньому огляді вагона встановлено:

- вагон опломбований шістьма ЗПП «ВАРТА-УНІВЕРСАЛ» і однією свинцевою пломбою, відбиток пломби прочитати неможливо. Номери шести ЗПП відповідають даним, які вказані в накладній № 50274216 від 21.08.2020, свинцева пломба розташована на першому розвантажувальному люці від драбини;

- зі сторони штурвалів в нижній частині кута першого розвантажувального бункера від сходів вагону, в місці прилягання кришки до корпусу бункера виявлено затиснуте зерно пшениці.

При знятті ЗПП і розкритті верхніх завантажувальних люків встановлено: в районі між першим і другим (від драбини) завантажувальними люками є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) зі стіканням вантажу по всій ширині вагона в сторону штурвалів.

В результаті зважування вагону виявилося: маса нетто вантажу у вагоні №95121604 склала 67400 кг., що на 2400 кг менше проти даних відправника вантажу, вказаних у накладній № 50274216.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлені Актом експертизи № 120-0790 від 31.08.2020 обставини свідчать про пошкодження спірного вагону під час його перевезення залізницею, що в силу п.111 Статуту залізниць України унеможливлює звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, навіть за умови непошкоджених пломб (ЗПП) вантажовідправника.

У п.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Так, у пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Поряд з цим, пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України складається з двох частин, де перша - передбачає можливість звільнити залізницю від відповідальності за недостачу вантажу у випадку одночасної наявності двох умов: вантаж прибув у непошкодженому вагоні і з непошкодженими пломбами відправника.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (31111), без перевірки вантажу.

Відповідно до п. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони.

Відповідач прийняв переданий вантаж до перевезення у спірному вагоні без будь-яких зауважень до їх технічного чи комерційного стану. Вказане свідчить про вжиття вантажовідправником всіх необхідних заходів для збереження вантажу під час його перевезення, як це передбачено вимогами Статуту залізниць України та Правилами перевезень вантажів, а спірний вагон на станції відправлення був у технічно справному стані, проте на станцію призначення прибув з вантажем вже в технічно несправному стані.

Відповідно до п. 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", коли технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу - відповідальність за нестачу вантажу покладається на перевізника, а прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Враховуючи викладене, звільнити залізницю від відповідальності, у зв`язку з тим, що вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника не вбачається за можливе, оскільки спірний вагон прибув технічно пошкодженим.

Друга частина пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України взагалі не може бути застосована до правовідносин, що описані у даному позові, оскільки вона передбачає можливість звільнити залізницю від відповідальності за нестачу вантажу у випадку, якщо вантаж надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника.

Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку.

Вантаж пшениця, який перевозився за накладною не віднесено до додатку зазначених Правил, а отже перевезення у вагонах відкритого типу не допускається.

У відповідності до частини 3 статті 310 Господарського кодексу Україна відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення.

Також статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Отже, посилання відповідача на частини 3 статті 310 Господарського кодексу Україна яка визначає, що відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення, є помилковими, оскільки в цій нормі йдеться про припинення відповідальності за збереження вантажу після видачі одержувачу, а не про звільнення від відповідальності за втрату вантажу під час перевезення залізницею.

У відповідності до п. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з п.110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Отже, залізниця не зобов`язана перевіряти кількість та масу вантажу, що передається їй до перевезення згідно залізничної накладної. У той же час, здійснення такої перевірки - в інтересах самої залізниці як перевізника по договору перевезення, що несе майнову відповідальність за схоронність зданої до перевезення кількості вантажу.

До моменту прибуття вагону № 95121604 на станцію призначення Миколаїв-Вантажний, жодних зауважень або повідомлень з приводу неправильного визначення маси вантажу вантажовідправником також зроблено не було. Відповідачем також не надано будь-яких доказів невірного визначення вантажовідправником маси вантажу при навантажені в означений вагон.

Між тим, п.24 Статуту залізниць України передбачено право залізниці перевіряти кількість та масу переданого до перевезення вантажу. Проте, відповідач вказаним правом не скористався та підписав залізничну накладну № 50274216 без зауважень та заперечень, а технічна несправність вагону № 95121604 підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Також суд зазначає, що пунктом 52 Статуту залізниць України передбачені окремі самостійні випадки, коли на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема:

прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій;

прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами;

прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах);

прибуття вантажу, який був завантажений залізницею;

видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею;

прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Пунктом 23 Правил видачі вантажів передбачено, що у разі вивантаження на місцях загального користування вимога щодо перевірки маси вантажів може бути заявлена письмово одержувачем до початку вивантаження. Вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під`їзну колію, може бути заявлена в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.

Згідно з підпунктом "а" п. 129 Статуту залізниць України, комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

У відповідності до положень Статуту залізниць України та вищезазначених Правил видачі вантажів, отримувач вантажу не позбавлений права заявити вимогу щодо перевірки маси вантажу після подавання вагону.

При цьому п.52 Статуту залізниць України чітко зобов`язує залізницю здійснити перевірку маси та стану вантажу у разі прибуття вагонів навалом і насипом за наявності вимоги одержувача вантажу, як сторони договору перевезення. Дана імперативна норма не допускає будь-яких відхилень та відступів від вказаного обов`язку залізниці.

Отримання вимоги одержувача є достатньою підставою для залізниці здійснити перевірку вантажу незалежно від часу отримання вагонів.

З урахуванням вище встановлених обставин, одержувачем в порядку визначеному чинним законодавством України було вжито необхідних заходів задля повідомлення залізниці про необхідність засвідчення обставин невідповідності маси вантажу комерційним актом, складення якого на вимогу вантажоодержувача (вантажовідправника), згідно приписів підпункту "а" п. 129 Статуту залізниць України, є обов`язком залізниці.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

- 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

- 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

- 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

- 0,5% маси всіх інших вантажів.

За розрахунками позивача, загальна вартість недостачі вантажу у вагоні № 95121604, з урахуванням норми недостачі вантажу 0,5%, становить 12 716, 20 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), суд встановив, що розрахунок здійснений арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Отже, залізниця повинна відшкодувати збитки, завдані незбереженням вантажу під час його перевезення.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

З огляду на вище встановлені судом обставини, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в розмірі 12 716,20 грн, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу, позовні вимоги про стягнення з відповідача 12 716, 20 грн вартості недостачі вантажу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 12 716 грн 20 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, ст.ст. 76-79, статтею 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмейда груп" (вул. Іоанна Павла ІІ, 20, м. Київ, 01042, ідентифікаційний код 34972142) збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу у сумі 12 716 (дванадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн 20 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька