ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2198/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ
до 1. Фізичної особи-підприємця Рудіна Віталія Володимировича, м. Мерефа Харківської області 2. Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Мерефа Харківської області
про стягнення 89 013,59 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Рудіна Віталія Володимировича та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 89 013,59 грн., з яких: 80 740,30 грн. заборгованості за кредитом; 8 273,89 грн. заборгованості за відсотками. Свої вимоги позивач обґрунтовував неналежним виконанням ФО-П Рудіним Віталієм Володимировичем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №011/1647/467246 від 30.10.2018 року, в забезпечення виконання якого між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №0011/1647/467246/П від 30.10.2018 року.

Ухвала Господарського суду Харківської області від 14.06.2021 року (якою відповідачу було встановлено строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву) направлена на адреси відповідачів, зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду без вручення з довідкою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

З урахуванням наведеного відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою господарського суду Харківської області від 14.06.2021 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Заяв чи клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2021 року, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/2198/21 розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд установив такі обставини.

30 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (позивач, Банк, Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Рудіним Віталієм Володимировичем (відповідач 1, Боржник, Позичальник) було укладено Кредитний договір №011/1647/467246 (надалі - "Кредитний договір"), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 200 000 грн. 00 коп. на поповнення обігових коштів та ведення поточної фінансово-господарської діяльності. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором (копія Кредитного договору міститься в матеріалах справи).

Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник звернувся до Банку із Заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі "Вид кредиту" підтвердив намір отримати кредит, зазначивши суму кредитування, бажаний строк та зазначив мету, тобто цільове використання кредиту.

Своїм підписом під відповідним документом ФО-П Рудін В.В. засвідчив, що отримав всю інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", зазначена інформація для позичальника є доступною, повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансових послуг, що надаються/пропонуються Банком, умови запитуваного кредитування є зрозумілими, відповідають інтересам останнього, є розумними та справедливими.

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритого в АТ "Райффайзен Банк Аваль", для подальшого використання його за цільовим призначенням (копія Виписки по рахунку міститься в матеріалах справи).

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Згідно з умовами п. 2.1. Кредитного договору сторони дійшли згоди, що протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі - 30,0 % річних.

Кінцевий термін погашення кредиту - 30.10.2020 року.

Нарахування процентів за Кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, щоденно на залишок фактичної заборгованості Позичальника ( в т.ч. простроченої), протягом всього строку користування Кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі (п. 2.2. Кредитного договору).

Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався виконати зобов`язання за Кредитним договором (в т. ч. здійснити погашення Кредиту, сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі) в порядку, визначеному Кредитним договором.

Згідно з умовами п. 5.2., п. 5.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами у валюті Кредиту кожного місяця, 27 числа, та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. Якщо дата сплати, зазначена у Графіку, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті визначеній у Графіку.

Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених п. 5.1., п. 5.2., п. 5.3. Кредитного договору.

Окрім того, Позичальник, відповідно до ст. 10 Кредитного договору засвідчив та гарантував, що на момент укладення Договору володів достатнім рівнем плато- та кредитоспроможності, має всі повноваження для укладення та виконання умов Кредитного договору та не існує жодної з обставин Дефолту, визначених ст. 8 Кредитного договору До укладення договору останній отримав всі необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", дана інформація - достатня для правильного розуміння та доступною, умови Договору зрозумілі та відповідають інтересам Позичальника, є розумними та справедливими.

Позичальник також засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких він виходив при укладенні Договору та/або Договорів забезпечення, останній приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання Позичальником Кредитного договору, Договорів забезпечення, а також не є підставою для невиконання своїх кредитних зобов`язань.

23 січня 2019 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 011/1647/467246/1, якою внесено зміни до Кредитного договору та викладено Графік погашення заборгованості в новій редакції.

Також, 03 червня 2020 року, між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №011/1647/467246/2 до Кредитного договору, якою, зокрема, визначено, що кінцевий термін погашення кредиту - 28 лютого 2021 року або інша дата, визначена відповідно до п.5.4 або статті 8 Договору. Крім того, до 26 вересня 2020 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного ануїтентного платежу (Кредитні канікули). Графік погашення заборгованості викладено в новій редакції,

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 30 жовтня 2018 року між Банком та ОСОБА_1 (відповідач 2, Поручитель) було укладено Договір поруки № 011/1647/467246/П (надалі - "Договір поруки"), відповідно до умов якого Фінансовий поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язання Боржника - ФО-П Рудін Віталій Володимирович, РНОКПП НОМЕР_1 , які виникають з умов Кредитного договору № 011/1647/467246 від 30.10.2018 року, в повному обсязі цих зобов`язань.

Відповідно до умов п. 2.1., п. 6.1, п. 6.2 Договору поруки сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечуваних зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У такому випадку Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпечуваними зобов`язаннями.

За умовами п. 2.2. Договору поруки Поручитель зобов`язався здійснювати виконання порушених Забезпечуваних зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі.

Відповідно до п. 7.2. Договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Кредитора.

Строк поруки, що встановлена договором становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання.

03 червня 2020 року між Банком та Поручителем було укладено Додатковий договір до Договору поруки, відповідно до умов якого, Поручитель підтвердив дотримання засвідчень та гарантій, визначених Договором поруки.

Позивач зазначає, що всупереч вимогам п. 5.1., п. 5.2., п. 5.3. Кредитного договору ФО-П Рудін Віталій Володимирович не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 20.01.2021 року заборгованість останнього перед AT "Райффайзен Банк Аваль" за Кредитним договором становить: 89 013,59 грн. та складається із заборгованості за кредитом у сумі 80 740,30 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 8 273,89 грн.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовом з метою захисту своїх майнових прав.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України): господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до приписів статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій ковкості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач 1 в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені АТ "Райффайзен Банк Аваль" не спростував, жодних доказів повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом не надав суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення достроково солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 011/1647/467246 від 30.10.2018 року в сумі 89 013,59 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 80 740,30 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 8 273,89 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог у сукупності та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність передбачених Законом умов для стягнення з відповідачів заявленої заборгованості, а відтак вважає, що позовні вимоги Банку є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Рудіна Віталія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ідент. код 14305909) заборгованість за кредитом у сумі 80 740,30 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 8 273,89 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рудіна Віталія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ідент. код 14305909) 1 135,00 грн. судового збору.

4. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ідент. код 14305909) 1 135,00 грн. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення

Повне рішення складено "16" серпня 2021 року.

Суддя О.В. Смірнова