ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2021 року м.Дніпро Справа № 908/571/21

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Орєшкіної Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради

на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.05.2021 року (суддя Зінченко Н.Г.) у справі №908/571/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОГ-РІТЕЙЛ, м. Запоріжжя

до відповідача Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, м.Запоріжжя

про стягнення 45 960, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ЗОГ-РІТЕЙЛ, м. Запоріжжя звернувся до Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя із позовом про стягнення 45960,00 грн. основного боргу за договором постачання № 233/12/19 від 02.12.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.05.2021 року у справі №908/571/21 позов задоволено.

Суд стягнув з Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, ідентифікаційний код юридичної особи 03327115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОГ-РІТЕЙЛ, (69097, м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 1, офіс 16, ідентифікаційний код юридичної особи 41224168) 45960 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. основного боргу та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач Комунальне підприємство Облводоканал Запорізької обласної ради, в якій просив рішення Господарського суду Запорізької області від 14.05.2021 року у справі № 908/571/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належну правову оцінку доказам у справі, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і як наслідок це призвело до прийняття рішення з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає, що судом не застосовано принципу рівності сторін перед законом.

В оскаржуваному рішенні визначено, що доводи відповідача щодо ненадання позивачем рахунків на оплату суд оцінює критично з тих підстав, що усі необхідні реквізити для здійснення розрахунків наявні і у видаткових накладних, які є ідентичними тим, що зазначені у наданих позивачем до матеріалів справи рахунках та те, що за своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Оскільки рахунків Позивачем станом на сьогоднішній день так і не були надані Відповідачу, то зобов`язання оплатити товар, згідно умов Договору, у Відповідача на момент постановлення рішення не виникло, а отже предмет спору на момент відкриття судового провадження був відсутній.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 14.05.2021 р. у справі № 908/571/21 та відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.05.2021 року (суддя Зінченко Н.Г.) у справі №908/571/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю « ЗОГ-РІТЕЙЛ» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За розпорядженням керівника апарату суду від 13.08.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Антоніка С.Г., - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №908/571/21, за результатами якого для розгляду справи №908/571/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді: Орєшкіна Е.В., Дармін М.О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОГ-РІТЕЙЛ, (Постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством Облводоканал Запорізької обласної ради, (Покупець, відповідач у справі) укладено Договір постачання № 233/12/19 (далі за текстом Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар: Бензин А-95, бензин А-92 по скетч-картках або талонах (код за ДК 021-2015:09130000-9 Нафта і дистиляти), а Покупець зобов`язується прийняти і оплати такий товар. Найменування/асортимент товару, коди УКТ ЗЕД, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару зазначаються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. (пункти 1.1 і 1.2 Договору).

Відповідно до п. 13.1 Договір набуває чинності з 01.01.2020 і діє до 31.12.2020 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, або до його розірвання в установленому порядку.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним Договору суду не надано.

Звертаючись до Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя із позовом про стягнення 45960,00 грн. основного боргу за договором постачання № 233/12/19 від 02.12.2019, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « ЗОГ-РІТЕЙЛ», посилався на те, що через порушення відповідачем умов договору постачання № 233/12/19 від 02.12.2019 та положень чинного законодавства в частині оплати за поставлений товар згідно видаткових накладних № 1801 від 11.12.2020, № 1832 від 17.12.2020 та № 1879 від 23.12.220 у відповідача утворилася заборгованості в розмірі 45960,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до умов Договору та оформлених і підписаних, в тому числі і з його сторони, видаткових накладних № 1801 від 11.12.2020, № 1832 від 17.12.2020 і № 1879 від 23.12.2020, в яких є посилання на Договір постачання № 233/12/19 від 02.12.2019, був обізнаний про суму оплати, яку мав здійснити за отриманий ним товар. Обставин щодо неможливості здійснення оплати за отриманий товар судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першоїінстанціїз огляду на наступне.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Виходячи зі змісту Договору постачання № 233/12/19 від 02.12.2019, зокрема пункту 5.1 Договору, порядок розрахунків за Договором передбачає здійснення оплати протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної.

Отже, з моменту поставки (дати вказаної у відповідній видатковій накладній) та отримання вказаного в ній товару, враховуючи встановлений п. 5.1 Договору строк оплати, кінцевим терміном сплати за поставлений товар є:

- по видатковій накладній № 1801 від 11.12.2020 11.01.2021 (з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України);

- по видатковій накладній № 1832 від 17.12.2020 18.01.2021 (з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України);

- по видатковій накладній № 1879 від 23.12.2020 22.01.2021.

Таким чином, сторонами чітко визначений строк оплати отриманого за Договором товару.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

За приписами частини 2 статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України).

За умовами п. 7.1.1 Договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем оплата отриманого товару у передбачені строки та в повному обсязі не здійснена.

За таких обставин, матеріалами справи доведено, що відповідач в порушення вимог ст. 692 ЦК України не виконав умови Договору постачання № 233/12/19 від 02.12.2019 в частині оплати поставленого товару, своєчасно та в повному обсязі не сплатив кошти за отриманий товар, що призвело до невиконання грошового зобов`язання і виникнення боргу за поставлений товар в сумі 45960,00 грн.

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На день розгляду спору відповідач доказів оплати товару в повному обсязі суду не надав.

Доводи відповідача стовно того, що у нього не виникли зобов`язання з оплати товару отриманого по Договору постачання № 233/12/19 від 02.12.2019 за видатковими накладними № 1801 від 11.12.2020, № 1832 від 17.12.2020 і № 1879 від 23.12.2020 оскільки позивачем не надано доказів виставлення рахунків на оплату товару, судом відхиляються як необґрунтовані, з огляду на таке.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Хоча в Договорі постачання № 233/12/19 від 02.12.2019 й зазначено, що оплата здійснюється на підставі рахунку (п., п. 5.3, 5.4, 6.1, 6.2 Договору), однак за змістом статті 692 ЦК України та пункту 5.1 Договору така умова Договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується з дня отримання товару, а не рахунку.

Суд зауважує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18, від 29.04.2020 у справі № 915/641/19.

Оскільки матеріалами справи належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК Украйни, доведено отримання товару відповідачем, строк оплати за товар у відповідача настав з урахуванням умов п. 5.1 Договору, і отримання, але нездійснення відповідачем оплати товару є порушенням договірних зобов`язань. Тобто, обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статті 655, 692, 712 ЦК України, частина 1 статті 265 ГК України) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку на оплату відповідачем вартості здійсненої поставки товару.

Судом також враховується, що відповідач відповідно до умов Договору та оформлених і підписаних, в тому числі і з його сторони, видаткових накладних № 1801 від 11.12.2020, № 1832 від 17.12.2020 і № 1879 від 23.12.2020, в яких є посилання на Договір постачання № 233/12/19 від 02.12.2019, був обізнаний про суму оплати, яку мав здійснити за отриманий ним товар. Обставин щодо неможливості здійснення оплати за отриманий товар судом не встановлено.

Позивач, уклавши Договір постачання № 233/12/19 від 02.12.2019 і передавши товар відповідачу, розраховує на отримання оплати у розумні строки, а відповідач, уклавши цей Договір, свідомо прийняв на себе зобов`язання щодо своєчасного і повного розрахунку з позивачем за отриманий товар, більш того умовами Договору сторони узгодили порядок розрахунку на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.05.2021 року у справі № 908/571/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.08.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя Е.В.Орєшкіна

Суддя М.О.Дармін

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020,04.01.2021 копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.08.2021 у справі №908/571/21 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗОГ-РІТЕЙЛ», м. Запоріжжя, Комунальному підприємству «Облводоканал» Запорізької обласної ради, м.Запоріжжя.