ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.2021 м. Ужгород Справа № 907/175/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 , с. Розтоки Рахівського району

про стягнення 83214,65 грн

за участі секретаря Боднар Т.

Представники:

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до ОСОБА_1 , підприємницька діяльність якої припинена в установленому законом порядку 28.09.2020, з вимогою про стягнення суми 83214,65 грн, яка складається з 67065,70 грн основного боргу по тілу кредиту за Заявою-договором №ID7757636 від 19.02.2020, 15646,95 грн по відсотках та 502,00 пені за період з 10.05.2020 до 10.11.2020. Позов заявлено з посиланням на статті 530, 546, 549, 625, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, 193, 230-232 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну адресу згідно листа ДМС України про надання результатів перевірки №2101.3.8-4300/21.3-21 від 04.06.2021 року).

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача:

19.02.2020 р. між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Фізичною особою ОСОБА_1 (надалі також Позичальник/Боржник/ Відповідач) було укладено Заяву-договір №ID7757636 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до розділу 2 Кредитного договору «Умови надання кредиту», Банк надав Позичальнику кредит у сумі 70 000,00 грн. на 36 місяців, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Кошти за укладеним договором відповідачем було отримано у передбачений Кредитним договором спосіб шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в Кредитному договорі (відповідно до п.1.2) та заяві, що підтверджується відповідною випискою, отже позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Відповідно до умов кредитного договору Клієнт (Відповідач) підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих Банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив електронним цифровим підписом, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідного електронного сертифікату та відображенням ЕЦП на самому Договорі - копія зазначеної заяви-договору міститься у матеріалах справи.

Таким чином, до відома клієнта протягом всього періоду обслуговування в АТ «ТАСКОМБАНК» регулярно доводилась вся необхідна інформація про банківські послуги та, зокрема, зміст Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», до яких Позичальник приєднався шляхом укладення вищенаведеної заяви-договору. Відповідно до п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІ3НЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Проте позичальником (відповідачем) умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (зокрема Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Відтак, станом на 10.11.2020 року заборгованість позичальника за кредитним договором та яку позивач просить стягнути з відповідача становить 83214,65 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в т.ч прострочена 67065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена - 15 646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості (за період з 10.05.2020 року по 10.11.2020 року)- 502,00 грн.

Правова позиція відповідача

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив.

Суд розглянув справу без відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом.

19.02.2020 р. між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Фізичною особою ОСОБА_1 (надалі Позичальник/Боржник/Відповідач) було укладено Заяву-договір №ID7757636 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 70000,00 грн. із терміном на 36 (тридцять шість місяців).

Відповідно до п. 1.1. договору, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.2. договору, кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Таскомбанк» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів; і здійснення на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування Кредиту іншого банку.

Положеннями розділу 2 договору визначено умови надання кредиту: розмір кредиту: 70000,00 (сімдесят тисяч гривень 00 копійок). Валюта кредиту: гривня. Вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 48,00 % річних; розмір комісійної винагороди: не передбачається; розмір штрафу (плати) за дострокове/частково дострокове погашення Кредиту, 1,00% від суми, яка перевищує плановий платіж Тип процентної ставки: фіксована. Терміни і порядок погашення кредиту: сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було укладено Договір. Строк кредитк 36 (тридцять шість місяців) з дати укладення Договору.

Зміст укладеного договору дає підстави вважати його договором приєднання, оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1ст. 634 ЦК України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, банком на адресу відповідача було скеровано повідомлення-вимогу від 16.11.2020 № 27564170 та №27565170 про дострокове повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій.

Однак, позичальником (відповідачем) умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (зокрема Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Відтак, станом на 10.11.2020 року заборгованість позичальника за кредитним договором та яку позивач просить стягнути з відповідача становить 83214,65 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в т.ч прострочена 67 065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена 15646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 10.05.2020 р. по 10.11.2020р. у сумі 502,00 грн.

Як вбачається із п. 2.3.1. договору, сторони погодили, що розмір процентної ставки за користування кредитом: 48,00 % річних.

На підставі наведеного, здійснивши перевірку здійсненого банком розрахунку заборгованості 83214,65 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в т.ч прострочена 67 065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена 15646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 10.05.2020 р. по 10.11.2020р. у сумі 502,00 грн., суд задовольняє вимоги в цій частині.

Норми права та мотиви суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного Кредитного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з частинами 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з положеннями Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг": Електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (стаття 5).

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (стаття 7).

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (стаття 8).

З вищезазначеного вбачається, що законодавець прирівнює письмову форму правочину до електронної форми. Відповідно, договір, укладений в електронній формі, має таку ж юридичну силу як і договір в паперовій формі.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Кошти за укладеним договором відповідачем було отримано у передбачений Кредитним договором спосіб шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в Кредитному договорі (відповідно до п.1.2) та заяві, що підтверджується відповідною випискою, отже позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Згідно з положеннями п п. 18.2.23.8. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань Клієнтом за цим договором, мав право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього договору, або порушення Клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках Клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, Клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані Банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Тобто, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати дострокового повернення суми Кредиту, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Так, відповідно до положень заяви про приєднання до Умов та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 83214,65 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в т.ч прострочена 67 065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена 15646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 10.05.2020 р. по 10.11.2020р. у сумі 502,00 грн., суд задовольняє вимоги в цій частині.

Суд установив, що відповідач - Фізична особа ОСОБА_1 прострочила виконання зобов`язання за Кредитним договором не вносячи належним чином чергових платежів.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності із ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку проведених Банком нарахувань, суд погоджується з такими. Отже, на користь Банку підлягає стягненню кошти, які складаються із заборгованості у розмірі 83214,65 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в т.ч прострочена 67 065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена 15646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 10.05.2020 р. по 10.11.2020р. у сумі 502,00 грн.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи- ОСОБА_1 суми, заборгованості у розмірі 83214,65 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в т.ч прострочена 67 065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена 15646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 10.05.2020 р. по 10.11.2020р. у сумі 502,00 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №688648077 від 15 лютого 2021 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123,126,129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованості за Заявою-договором №ID7757636 від 19.02.2020 року у сумі 83 214,65 грн.(вісімдесят три тисячі двісті чотирнадцять гривень шістдесят п`ять копійок), яка складається із заборгованості по тілу кредиту тілу кредиту в т.ч прострочена 67 065,70 грн., заборгованості по відсотках в т.ч прострочена 15646,95 грн., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 10.05.2020 р. по 10.11.2020р. у сумі 502,00 грн., а також 2 270,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук